A németországi múzeumokról. 187 



Ugyanúgy volt felállítva K o y Tóbiás (l 757— i 829), a ma- 

 gyar lepkészet tulajdonképeni megalapítójának a gyűjteménye, azzal 

 a különbséggel, hogy az egyes üvegdobozok csak l 1 |-2cm. magasak 

 és fedelük le van ragasztva. Koy Tóbiás csak magyarországi 

 lepkéket gyűjtött; számos új fajt fedezett fel, de még több a 

 hazai faunára nézve új fajoknak a száma, a melyeket szintén ő 

 talált meg először. Gyűjteményének egy része a M. kir. József- 

 műegyetem birtokában van. 



E kis kit rés után visszatérve Nickerl entomologiai kin- 

 cseihez, nem hagyhatom figyelmen kívül a bogárgyűjteményt 

 sem, a mely egy egész termet foglal el s a fiókoknak könyvtár- 

 szerű elrendezésével igen érdekes képet nyújt A gyűjtemények 

 folyton gyarapodnak, de így mostani állapotukban még nem 

 eléggé segítik elő a tudományos kutatást. Ezért örömmel hallottam 

 magától a nagyműveltségű tulajdonostól, hogy házát múzeummá 

 fogja átalakítani, megmentve ezzel az értékes gyűjteményt az 

 esetleges elkallódástól, s vele mindenesetre a legméltóbb emléket 

 emeli nevének. 



A legjobb benyomásokkal hagytam el dr. Nickerl kis 

 múzeumát, hogy tanulmányozásomat a Cseh Nemzeti Múzeumban 

 folytassam. E múzeum hatalmas méreteivel, Prága egyik legelő- 

 kelőbb helyén, a Venczel-téren bontakozik ki, nyugodt vonalaival 

 és széles tagozásával mintegy elárulva már külsejével is rendel- 

 tetését. De lássuk belülről. Az állattani osztály berendezése 

 teljesen kielégíti várakozásunkat, a rendszer azonban már kevésbbé. 

 Ugyanis szigorúan vett tudományos gyűjteményt nem találtam, 

 mert itt azt az elvet követik, hogy: „Mindent a népnek!" 



Az összes tárgyak igen ízléses kivitelű, nem túlmagas, 

 kívül fekete, belül fehér szinű szekrényekben vannak kiállítva, s 

 az anyag elrendezése oly ügyes, hogy a tárgyak egyfolytában 

 való végignézése sem fárasztja ki a látogatót. A múzeum vezető- 

 sége lehetőleg arra törekedett, hogy egy-egy állatcsoportnak kis 

 helyen teljes biológiáját adja; különösen az apróbb emlősök ügyes 

 biológiai csoportosítása ragadta meg figyelmemet. 



A rovarok osztályában minden fajnál ott van a rövid, nép- 

 szerű nyomtatott ismertetés és egyúttal jelezve van a rovar 

 hasznos vagy káros volta is. Ott találjuk a legapróbbakat is, 

 mikroszkópi készítmény alakjában, valamint azoknak csinosan 

 megrajzolt, nagyított képét. Valóban ez a leghelyesebb módszer 

 a tudomány népszerűsítésére, mert az egész berendezés azt a 



