19 



om Dyrelivet paa vore liavbanker) ; kun de allerstørste vare lyst 

 brune. 120—250 F. D. 



OpMacantha spedcibilis G. 0. Sårs, ibid. 



Denne, den største i sin Slægt, forekom Ugeledes i Oculi- 

 nerne i Bakken, sjeldnere end foregaaende; den sad gjerne i 

 deres inderste og tætteste Forgreninger og gik i mangfoldige 

 Stykker, saasnart den kom op, især naar (i Juli Maaned) Ski- 

 ven var opfyldt med Forplantningsstoffer ; senere, i September, 

 vare de meget stærkere. Kun de største vare af en brunlig Farve, 

 saaledes som Exemplarerne fra Bodø, det eneste Sted, hvor den 

 sees at være fundet; de fleste vare teglstensrøde. 



OphiopeUis horecdis G. 0. Sårs, ibid. 



Jeg har kun et Par Arme, tagne paa det største Dyb i Eød- 

 bjergsbugten, som ved de „øxeformede" Pigge tydeligt vise sig 

 at tilhøre denne Slægt og ved sin Korthed sandsynligvis den 

 nævnte Art. Den var muligens hyppig her, men let at overse, 

 naar den i Selskab med smaa Exemplarer af Amphilepis nor- 

 vegica Ljungm. og følgende Art hang fast ved Skrabenettet. 



OpJiiactis abyssicola (Amphiura) M. Sårs, Oversigt over Nor- 

 ges Echinodermer, No. 17. 



Af denne Art fandtes r et ofte smaa Unger iRødbjergsbug- 

 tens Ler, omtr. 200 F. D.; de havde alle uden Undtagelse den 

 Særegenhed, at de vare uregelmæssigt udviklede, idet de havde 

 6 Arme, hvoraf 3 nærmest hverandre siddende vare meget min- 

 dre end de 3 andre ; alligevel var Arten kj endelig ved de store 

 Radialskjolde og Rygplader, fra hvis Rande forholdsvis lange 

 Pigge rage frem. 



Ophioglypha affinis Liitk. Af og til i Bakken mellem Ocu- 

 liner og Ler, omkr. 120 F. D. 



Ardiaster Parelii D. K., som jeg hidtil kun havde truffet i 

 et Par Exemplarer, fandtes flere Gange i Bakken, paa den med 

 Oculiner opfyldte Lerbund, ogsaa ved Tutterøen, hvor paa kun 

 8 F. D. fandtes et meget stort Exemplar, som dog ikke viste 

 Livstegn. 



Archaster tenuispinus Diib. & Kor., Ofvers. af Skandinaviens 

 Echinodermer. 



