Kloven. Ved Madsvågen er fundet de i årsb. 1875 p. 58 

 omhandlede 2 fliiitkiler. Findestedet er en mindre forsænkning 

 nedover mod soen og nær denne; nu er stroget opdyrket, og 

 der var i sommer ager. Her skal være fimdet en hel del flint 

 („en storbådsladning" mente min hjemmelsmand) for det meste af 

 håndstenes størrelse, men dog også småbiter, og man troede, der 

 kunde findes endel endnu nede i jorden. Jeg fik fat på en sten 

 for størstedelen med urørte kalkflader, men også med ældre og 

 yngre brudflader, ca. 10 cm. itvermål, af so vt flint. Ingen vidste 

 ellers at fortælle, om man i fjæren eller andre steder havde bemer- 

 ket flint. Ovenfor i den samme forsænkning ligger en rund sand- 

 haug, der var udgravet til kjelder, uden at noget var iagttaget, 

 som kunde tyde på, at den har været gravhaug. 



Man fortalte, at der på Indtian skal være funden jernsager. 



På gården LerviJu i Valsdfjordens annexsogn til Aure pre- 

 stegjeld på Nordnwre har til forskjellige tider været fundet 

 endel stenredskaber samt ,,aifald" af flint, der lod formode, at 

 her har været et flintverksted. For noiere at undersoge dette 

 begav jeg mig efter konference med oldsagsamlingens bestyrer 

 derned. Fundene vare gjorte på en liden skråning, der indfat- 

 tes af bjergpartier på begge sider og sænker sig nedover mod 

 soen fra en plads i n. for gården; jordlaget er ikke betydeligt, 

 så man snart kommer ned på auren. Nogen undersogelse var 

 det dog umuligt at foretage, da man netop havde ager her; jeg 

 grov lidt hist og her ved kanterne af den, men var ikke så hel- 

 dig at finde spor af flint. Man lovede imidlertid til hosten at 

 anstille nærmere eftersyn og specielt at være opmerksom på, 

 om mindre flintstykker skulde findes ; men loftet er efter senere 

 meddelelse ikke bleven holdt, og sporgsmålet, om man her har 

 med et flintverksted at gjore. står således fremdeles åbent. For 

 rimeligheden heraf taler dog yderligere, at man noget nede i 

 jorden har fundet 4 morkeblå flintboller, hvoraf den storste 

 kunde være 12 cm. i tverraål; der var tildels hugget stykker af 

 dem, og enkelte kanter vare så skarpe, at de havde kunnet 

 skjære glas. Ved min nærværelse kunde in^^en af dem findes, 



