54 



hedendommen, da de middelalderske rettest vil kunne gjøres til gjenstand 

 for et særeget arbeide. 



For at undgaa altfor mange citater ere hovcdkildcrne kun citerede 

 engang for hvert prestegjeld. I citaterne og ellers ere nogle forkortelser 

 anvendte: N. Fornl. = Norske Fornlevninger af N, Nicolaysen, Aarsb. = 

 Åarsberetning fra Foreningen til norske fortidsmindesmcrkers bevaring, 

 Vidsk. Skr. = det kgl. norske Videnskabers Selskabs skrifter, C. = uni- 

 versitetets oldsagsamling i Christiania, B. = Bergens Museums samling, 

 T. := Videnskabsselskabets samling i Throndhjem; det tilføiede tal beteg- 

 ner numeret i samlingernes kataloger; æ. j. = ældre jernalder, y. j. = 

 yngre jernalder. 



Leka prestegjeld. 



N. Fornl. 670—675. Reiseindberetninger af I, Undset 1873 (hskr.) og 

 K. Lossius 1877 (Vidsk. Skr VIII, 213 ff.) 



Prestegjeldet bestaar kun af et sogn, der omfatter hovedøen Leka 

 og en del af fastlandet langs seilløbet og omkring Aarsetfjorden ogEiter- 

 fjorden. Nordgrændsen for det gamle Naumdølafylke, til hvis ydre halv- 

 del Leka tilligemed Nærø, Kolvereid, Fosnes og Flatanger hørte, gik nord- 

 ligere end grænsen for Namdalens fogderi, idet den ogsaa omfattede en 

 del af Bindalen. 



Nordenfor Huseby, hvor kirken ligger, mellem denne gaard 

 og Skeid ligge nogle mindre gravhanger; endel andre findes søn- 

 denfor gaarden henimod Frøvik; en fortælling om, at der i de 

 sidste skulde være fundet guid og penge, maa ansees som opdig- 

 telse. — Paa Frøvik i en sandmel ved Brikdalsbroenblevi 1865 

 fundet en enegget A-wrøaf rødbrun 5/.;//tT (C. 7468, af bildet Aarsb. 

 1875 fig. 4). — Mellem Frøvik og Haug findes flere gravrøser 

 i en udmark, hvoraf 3 ovenfor veien paa Frøviks grund, flere 

 nedenfor veien paa Haugs grund, deriblandt en temmelig stor. 

 — Paa Solsem ligge 5 hauger lidt ovenfor gaardene, længere 

 oppe 7 røser, der nu ere noget overgroede. I en liden fjeld- 

 kløft et par tusinde skridt fra gaardene findes en langstrakt 

 forhøining, fra 2 til 4 m. høi, bestaaende af et meget haardt 

 comglomerat ; i denne er en hule, 2 m. i tvermaal og 1 m. høi, 

 med en meget lav aabning. Den kaldes af almuen Emaovnen 

 og er tildels bleven antaget for et verk af menneskehænder, men 

 med liden sandsj^nlighed, da det hverken lader sig forklare, hvor- 

 ledes den skulde være dannet, eller i hvilket øiemed, ligesaa 



