56 



Ved siden af denne mur fandtes under en flad stenlielle, som 

 antoges oprindelig at have været opreist, et fuldstændigt ske- 

 iet af et menneske, der maa have havt siddeude stilling, da 

 ryg- og ribbenene laa under hovedskallen og skulderbenene. Ved 

 siden af dette fandtes et 60 — 70 cm. langt stykke af et sverd 

 af jern og ikke langt derfra nok en hovedskalle og nogle andre 

 ben, hvoriblandt et skulderblad af noget mindre størrelse end 

 paa det første skeiet. Derhos fandtes der i ruramet en stor 

 mængde ben af kjør, smaakreatur og svin, deriblandt ogsaa horn 

 og klover af kjør. Af andre fund nævnes fra den første grav- 

 ning en stor l^jedel af metal med indgravne billeder, hvis bund 

 var fortæret af ir; men beskrivelsen af den er meget usikker. 

 — Det levnede af haugen er i den senere tid blevet betydeligt 

 formindsket ved at en bæk er bleven ledet indpaa den; i 1877 

 var dog bækken igjen bleven ledet tilbage til sit forrige leie. 

 Kun den sydvestlige del er endnu tilbage tilligemed en masse 

 sten, der ligger igj en paa midten af haugens tomt, og som alene 

 er saa stor som en betydelig gravrøs. — Det har været den al- 

 mindelige mening, at det er denne liang, som ifølge sagaen 

 Naumdalskongerne Herlaug og Hrollaug lod opføre, og hvori 

 Herlaug lod sig begrave med 11 mand, og naar man undtager 

 sagaens beretning om, at kalk var anvendt ved bygningen, som 

 vistnok i hvert fald er urigtig, da kalk neppe har været anvendt 

 saa tidligt i Norge, er der heller ikke noget afgjørende, der 

 synes at gjøre en saadan mening urimelig, forudsat at sagnet om 

 Herlaug er historisk. Åt der kun er fundet ben af 3 menne- 

 sker, medens 12 skulle være begra vne, kan der ikke lægges me- 

 gen vægt paa, da gravningerne aldrig have været sammenhæn- 

 gende. I hvert fald maa haugen henføres til y. j., idet der ikke 

 kan lægges nogen vægt paa de usikre angivelser om metalkje- 

 delen. At den ydre halvdel af fylket og deraf igjen især Leka, 

 Nærø og maaske en del af Fosnes i oldtiden har været den 

 bedst bcl)yggede og fornemste del synes utvivlsomt, og der er 

 derfor heller ikke noget usandsynligt i, at de omtalte konger 

 eller jarler kunne have boet paa Leka. — Foruden denne store 

 haug fandtes der i 1775 mange runde og aflange hauger paa 



