63 



og paa den til gaarden hørende Valø flere hauger. — Paa Lan- 

 gen, den inderste gaard paa Laugsneset mellem Arnøfj orden og 

 Foldenfj orden, har før været en mængde hauger, allerede før 

 1835 (Kraft 6,936) var endel iitlgravue, og nu ere de fleste ud- 

 jevnede. hvorved der skal være fundet sarier a? jern. I udmar- 

 ken findes endnu en stor stenrøs. — Paa Lille Val er et par 

 hauger. — Paa J/ior/a«(:?fandtes nogle aarfør 1873 i en sandhaug 

 et øxehlad med meget bred eg, en hammer og en spydspids, alt 

 af jern, senere opsmedet, samt en gjennemboret flad sten med 

 hul gjennem midten, rimeligvis en vævsfcn (T. 1217). Paa et 

 andet sted aabnedes før 1873 en 2 m. lang og henimod 1 m. 

 bred hellekiste, hvori fandtes nogle stumper n,i jern i sort jord; 

 en anden hellekiste havde intet indhold. Endnu fandtes i 1873 

 nogle røser igjen nær søen. — Paa Hamlandsøen under Hamland 

 findes en haug. — Vao. Hicndhamer blev der før 1870 i en sten- 

 røs fundet et par ovale sliaalspender med enkelt plade og en li- 

 gearmet høilespende af bronce (T. 644. 645). Paa Svene (Steinn) 

 findes hauger og røser paa flere af gaardene. Ved at udjevne 

 en haug paa tunet paa den nærmest søen liggende gaard fand- 

 tes sammen med nhrændt lig en bolleformet lujedel af grøtsten, 

 12 cm. høi og 24 cm. i tverm^aal oventil, med bruds tykker af en 

 Jiadde cif jfCrn og af en spydspids samt wogla Idiuhsøm (T. 1888 — ■ 

 1890). — Paa Banisfa (Hrafnista") findes nu kun 1 haug; endel 

 gjennomborede stene skulle være fundne i jorden. — Vå.£i Lnnd- 

 ring ved pladsen Flosand er i en sandhaug fundet et øxehlad og 

 et 21 cm. langt, smalt stykke jern (I. 1220. 1221) med en mængde 

 liinksøm og levninger af et ubrændt lig. — Paa Rossø findes 2 

 røser. — 



Vikna sogn**)- Paa Eørvik findes flere hauger paa bunden 



*) Sandsynligvis er det denne gaard paa Laugsneset,. der svarer til det 

 gamle Hrafnista, landnamsmanden Ketil høngs ættegaard, medens Ram- 

 stad paa ytre Vikna er det gamle Raumasta5ir (xVslak Bolt s. 85). 

 **) Vikna er den gamle form ligesom den nu i udtalen brugelige, medens 

 Vigten er en ren forvanskning, opstaaet ved den misforstaaelse, at det 

 endende a er ai'tikelen i hunkjøn (ligesom ved Frosten for Frosta). 

 Forsaavidt man ikke optager formen Vikna, bør man dog skrive Vik- 

 nen, ikke Vigten. 



I 



