110 



i tvermaal. Nær midten ved siden af en meget stor sten fand- 

 tes levninger af et skeiet med hovedet mod nordøst, desuden et 

 enegget sverd med korte hjalter, hvis greb maa have ligget ved 

 ligets høire hofte og klingen skraat over benene, under sverdet 

 et øæéblad af skjegøxeform og i nærheden nogle Minksøm (T. 

 1057 — 1059). Under ligets hoved har der ligget en hob hul og 

 enkelte kulstykker fandtes ogsaa ellers her og der. Den tredie, 

 som laa nær ved, var 7 m. i tvermaal og bestod af sand med 

 en indre kjerne af sammenlagte stene, halv saa vid som haugen. 

 I den ene kant deraf fandtes paa bunden et lag kul, i en anden 

 nogle hrændfe hen og en hestetand; i midten noget under jord- 

 fladen et hidselnmndbid, et tveegget sverd med ufuldstændig klinge, 

 levninger af træsliren og af træbelægget om greb et, en sJcjold- 

 hide med aabningen vendt til siden, alt af jern og lidt høiere 

 oppe i haugen et haandsneldelijid af brændtler (T. 1051 — 1056). 

 I den fjerde, der havde samme størrelse og bestod af sand blan- 

 det med sten fandtes kun et par stykker kul paa bunden. Den 

 femte var kun lidt over 5 m. i tvermaal og bestod af sand og 

 stene; paa et sted fandtes nogle klumper kul, paa et andet en 

 stenhelle med 6 — 7 runde gruber af samme slags, som alminde- 

 lig forekommer paa helleristninger ; den maa vel antages at være 

 kommen tilfældig ind i haugen. De 2 begravelser, hvori der 

 fandtes oldsager, ere fra y. j. Nær disse hauger laa endnu 2 

 andre og levninger af en tredie og længere nede i lien er der 

 spor til, at der har været flere. Paa en jevn flade østenfor den 

 nordre gaards huse findes der nede i jorden et tykt, sammen- 

 hængende lag kul af flere maals udstrækning. Den anden sam- 

 ling paa sletten har vistnok oprindelig været en sammenhængende 

 række af hauger fra foden af Hovstadlien lige ind i marken mod 

 vest, hvor den har stødt sammen med en gruppe paa Voreims 

 grund. Nu er den dog paa mange steder fuldstændig af- 

 brudt og paa andre er der kun svage spor efter haugene. 

 I 1872 undersøgtes 4 af de bedst bevarede. Den første, nær- 

 mest lien, var 12 m. i tvermaal og 1 m. høi og bestod mest af 

 sten. 1 en linje gjennem midten fandtes her og der hrændte 

 ben og ved centrum en stor samling deraf, der havde været in- 



