133 



staSir) sees paa et bjerg ovenfor husene en noget aflang plads 

 paa omtr. 18 m. længde af iidseende som en lav haug, tæt om- 

 lagt i kanterne med større stene. Ved dens ene ende ligger en 

 i midten udgravet haug, hvori der omkring 1770 skal være fun- 

 det endel firkantede sølvmynter (?). Vestenfor den skal der ef- 

 ter Kliiwer have ligget flere smaa hauger og i syd paa en :Qeld- 

 knaus en haug, hvori der efter 1780 skulde være fundet 

 et 3 alen langt sverd med runer paa, og hvis skaft, hvorpaa 

 der var anhragt 2 store kugler, var belagt med sølv, ligeledes 

 et spyd og en svær stridsøxe, hvorpaa var indgravet en kjæmpe 

 i ftild rustning. Denne beretning er aabenbart udsmykket. — 

 Paa Nordvilc paa vestkysten af øen var der i 1817 en mængde 

 hauger af forskjellig størrelse. — Paa Nøvilz var der paa Schø- 

 nings tid endel hauger, deriblandt en aldeles udpløiet, hvori der 

 var fundet et haandtag af et sverd og en „stridshammer". — 

 Paa Lille Myr skal findes en haug og paa Sandsøren nede ved 

 søen en noget udkastet stenrøs. 



FraYtterøens prestegjeld kj endes saaledes følgende nærmere 

 bestemmelige fund: Stenaldersfund fra Stevren, Hovde og Øvre; 

 ældre jernalders fund fra Barstad; yngre jernalders lund fra 

 Folden (2), Vinje, Stangerholt, Øvre og Skjerve. 



Verdalens prestegjeld. 



N. Fornl. 633 £f. Aarsb. 1870 s. 7 ff. Aarsb. 1878 s. 214 ff. 

 Prestegjeldet bestaar af Stiklestad sogn eller hoveddalen paa nordsi- 

 den af elven indtil 1 mil op fra søen og nogle gaarde paa sydsiden samt 

 sidedalen Leksdalen, Vinne sogn, den nedre del af dalen søndenfor elven, 

 og Vuku sogn eller det øverste af hoveddalen og de to sammenløbende 

 dalfører, Helgaadalen og Indalen. Det udgjorde fordum Verdæla fylke. 



Stiklestad sogn. Paa LeJdem (Leikalein) fandt Schøning 



nordenfor husene en rund haug, længere nede mod vest en Hg- 



nende og i udmarken endel af samme slags. Mellem denne gaard 



og Sem laa der ogsaa nogle lignende. — De nærmeste, nede mod 



søen liggende gaarde eller den saakaldte Søbygd synes tidligere 



at have været særdeles rige paa gravlevninger. Klihver beretter 



saaledes, at i hans tid paa Sem, Mikelsgaard, Myr og Svinhamer 



hele sletter vare opfyldte med større og mindre hauger, uden 



