135 



fingerring af guid, omtr. som Worsaae, Nord. Olds. 381, med 3 

 baand, oventil forenede ved en bred plade med en rød og to 

 blaa glasflusser, en simplere fingerring og 2 ganske smaa ringe 

 af guid, en fingerring og en mindre ring af sølv, 24 perler af 

 glas af forskjellig farve med paalagte ornamenter, fornemmelig 

 zigzagstriber, 1 perle af rav, en ringspende og en ringnaal af 

 bronce, begge glatte (T. 330 — 346). Af perler skal der endnu 

 være fundet flere end de, som indkom til samlingen. Dolken og 

 kniven tilhøre broncealderen, det øvrige æ. j., og fundet ersaa- 

 ledes et exempel paa en meget sjelden blanding. Mellem Myr 

 og Svinhamer saaes paa Kliiwers tid en 250 m. lang opbøiet vei, 

 oplagt af sten. — Paa Trones (Trondarnes) liar der paa en høi- 

 deryg østenfor husene ifølge Schøning og Klilwer ligget en række 

 af hauger, først 3 store runde, 22, 19 og 12 m. i tverm., videre 

 en liden rund haug, dernæst en lav, vid haug, omsat med steue, 

 med 2 bautastene paa hver side, den ene 2, de tre øvrige 1,5 

 m. høie, endelig 2 smaa runde hauger og en 30 m. lang lang- 

 haug. I 1870 undersøgtes levningerne af haugen mellem bauta- 

 stenene, der tidligere var udgravet i midten; derved fandtes i 

 dens nordre del et Ndselmimdbid af jern og en mængde Mink- 

 søm tilligemed nogle hestetænder (y. j., T. 612.613). De 4 bau- 

 tastene staa endnu, men af haugerne sees nu kun nogle spor. I 

 en af de store hauger skal der tidligere være fundet en krukke 

 af løsbrændt ler, fyldt med kviksølv (?) og i kanterne af den en 

 guldring og en Hden skaal af sølv. I 1870 undersøgtes ligele- 

 des levningerne af en udpløiet rund haug nordenfor denne række, 

 hvori der fandtes nogle dyreben og hestetænder. Længere nord 

 findes en stor rund haug, bevoxet med træer, og vestenfor den 

 lige ved bredden af den fjordbugt, som gaar ind paa nordsiden 

 af Troneshalvøen, en større og en mindre rund haug tæt sammen. 

 Paa den ydre del af halvøen i udmarken vestenfor gaarden fin- 

 des der mange gravrøser. Paa sydsiden ligger længst inde en 

 klynge af 5 store røser og en liden, hvoraf 2 bleve undersøgte 

 i 1870; den ene bestod udelukkende af brudt sten uden jord og 

 havde to bindemure, den ene indenfor den anden; paa sydsiden 

 fandtes en 2,5 m. lang helle og paa bunden under denne endel 



