139 



veddal fra Leksdalen, dels i dens Kelding mod hoveddalen. Paa 

 Nedre Halleim findes først en meget stor rund haug strax søn- 

 denfor husene og et stykke vestenfor paa den anden side af veien 

 en mindre, rund haug, der tidligere var halvveis udgraven, og 

 som blev fuldstændig uudersøgt i 1870, hvoived der nær midten 

 fandtes endel hrændte hen, blandet med kul. Denne ligger gan- 

 ske nær ved de østligste af hangerne paa Vestre Halleim, som 

 i det hele kan adskilles i flere parallelle rækker. Langs det 

 høieste af aasen med udsigt over dalene paa begge sider har 

 man først fra øst af 4 runde hauger, de 2 første middels store, 

 den 3 die noget større og den 4 de en af de største i bygden. 

 Efter den er der nu et længere mellemrum i rækken, hvorefter 

 der kommer 3 brolagte ringe, stødende tæt sammen, 13 m. i 

 tverm., med større kantstene og belagte med noget mindre stene 

 indenfor, hvilke bleve undersøgte i 1870. Iden østligste fandtes 

 ovenpaa auren i 75 cm. dybde her og der kul, lidt østenfor 

 midten under et sterkere stenlag en høilespende af bronce af 

 eiendommelig form, hvis endestykker forestille fuglehoveder (T. 

 579, afb. i den trykte katal. fig. 1), og nærmere den østlige kant 

 brudstykker af et haardbrændt lerkar. I den anden ring fandtes 

 ligeledes kul i samme dybde, tildels i større lag ; imellem midten 

 og den østre kant fandtes paa bunden et omtr. 2 m. langt, smalt 

 lag fed jord, rimeligvis levning af et iibrændt Hg, hvori der var 

 et par næsten optærede stykker ben; desuden fandtes en helte- 

 spende af bronce med nagler af sølv og et belæg af sølv paa 

 halvringen og med levninger af tøi og uberedt skind, samt smaa 

 levninger, som det syntes, af et sverd i træslire, en spydspids og 

 et øxeblad af jern (T. 581 — 584). Efter denne ring er der et 

 mellemrum, hvorpaa det er antageligt, at der har ligget 3 lig- 

 nende ; derefter komme 4 brolagte ringe tæt sammen og i linje 

 med de to omtalte. Disse bleve undersøgte i 1870. I den øst- 

 ligste, 8 — 9 m. i tverm., fandtes nær midten paa bunden et lag 

 fed, sort jord, nogle meter langt, og i dets ene ende nogle rester 

 af iihrændfe hen. Den anden, 11 m. i tverm., havde i den nor- 

 dre del paa bunden et langt, smalt lag kul, og nær midten fand- 

 tes en mindre helle, undermuret med stene. Den tredie var tid- 



