26 



bestemmelige fund af oldsager: Stenaldersfund fra Meleim (?), 

 Val, Nes, Tunnol (?), Botngaarden (3), Hegvik og Brannan; æl- 

 dre jernalders fund fra Val (4), Tøreim (?) og Fevaag (?), hvortil 

 kommer runeskriften paa Oksvoll; yngre jernalders fund fra 

 Val (2), Nes, Tunnol (2 eller 3), Møllergaarden (?) og Fevaag 

 (4); ældre eller yngre jernalders fund fra Meleim. 



Ørlandets prestegjeld. 



N. Fornl. 563 ff. Vidsk. Sk. VIII, 23—34 (1874). Aarsb. 1875, 7—15. 

 Prestegjeldet bestaar af 2 sogne. Ørlandets sogn nordenfor Tlirond- 

 bjemsfjordens munding, en fordetmeste meget lav og flad balvø, og Ver- 

 nes sogn eller Sørbygden søndenfor fjorden, et kystland, indskaaret af 

 mange smaafjorde. Det børte i gamle dage til Nordmøre fylke. Navnets 

 oprindelige form maa være Yrjaland; i middelalderen kaldtes bygden Yrjar. 

 Paa Østraat (Austrått) laa jDaa Kllivers tid et godt stykke 

 søndenfor husene nær søen en udkastet stenrøs, og et stykke i 

 nordøst for denne paa en bjergknaus en anden meget større, 

 ogsaa udkastet røs, der begge skulle have baaret navnet Skjcg- 

 geliaugen, idet folkesagnet har gjort dem begge til Jernskjegges 

 gravhaug. Rundt omkring dem fandtes i 1818enmængde smaa 

 hauger, navnlig 11 i en klynge nær den sidste røs. Paa en 

 husmandsplads under gaarden paa et sted, hvor der ikke kunde 

 sees nogen forhøining, fandtes i 1872 over 50 cm. åjht i jor- 

 den sammen med nogle uhræncUe hen, hvoriblandt et underarm- 

 ben af et menneske, en ^sliaveJcniv^' af hvalbeu (Hg Aarsb. 1873 

 fig. 35), brudstk. af en laim af hvalben med svagt buet over- 

 kant, omtr. 9 cm. lang, hvis overdel er sammenføiet af 3 ved 

 jernstifter forbundne plader, 3 cylindriske perler af rav og en 

 duppeformet ijcrle af hergJcrystal samt brudstkr. af en sax og af 

 en linheMe m. m. Sii jern (Aarsb. 1872 s. 62 f., T. 1075—81; 

 y. j.). I en af hangerne paa gaarden blev i 1842 fundet en 

 flad, jevntsleben sten med afrundede smalsider, 13 cm, lang og 

 5 cm. bred, af uvis bestemmelse (T. 12). I nord for gaarden 

 ved veien til Stjørn ligge 2 isolerede fjeklkletter tæt sammen; 

 paa den nordligste og mest ubostigelige af disse, omtr. 90 m. 

 høi, sees der paa den østre side, den eneste, hvorfra den kan 

 bestiges, levninger af en mur, ialt omtr. 90 m. lang, oprindelig 



