79 



vedgrund til, at der nu paa sletterne langs elven findes saa faa fornlev- 

 ninger. Det liørte fordum til Gauldøla fylke. 



Flåa sogn. Paa Borten (Borkn) er der i en lerbakke fiiii- 

 det et øxeblad af jern, der sandsynligvis er fra hedendommen 

 (T. 1004). 



Melhus sogn. Paa Brcmcm (Brunheimr) fandtes i 1868 

 ved pløining i nærheden af en haug følgende sager fra y. j.: 

 2 tveeggede sverd med hjalter og begge med noget vredne klin- 

 ger, et sigdblad med sagtandet eg, 9 tveeggede sptjdspidscr med 

 baand af svagt ophøiede ringe om falene, et øxeblad, 14 tveeg- 

 gede pilespidser, 2 hidselmundhid med dobbelt led, en lav halv- 

 kugleformet slijoldhide og brudstkr. af en lignende, et hiiublad 

 og en firesidet stang, maaske en fd, alt af jern, samt nogle 

 hestetænder. Den omstændighed, at der af de fleste 

 gjenstande findes to exemplarer, tyder paa at der 

 her i virkeligheden foreligger to gravfund. I nærheden 

 laa i 1868 endnu flere hauger. — Paa Skjerding- 

 stadøicn er fundet den øvre halvdel af en i hullet afbrækket 

 øxe af sten af den saakaldte baadformede slags (omtr. som Sv. 

 Forns. 96), med udvidet bane, en ophøiet rand langs bagsiden 

 og en fremstaaende kant omkring skafthuUet (T. 1807). — Paa 

 Skjerdingstad saa Schøning 1775 nogle hauger vestenfor gaar- 

 den; i 1817 vare de ifølge Kliiwer forsvundne. — Paa Gravraak 

 (Grafarakr) *) har der langs kanten af en bakke, som strækker 

 sig fra den nordlige gaard af mod syd, ligget en række, dels 

 runde, dels aflange hauger. Østenfor disse, inde paa sletten, har 

 ogsaa ligget flere, som ere blevne udkjørte til jordblanding. I 

 en af disse skal der være fundet et muret rum af omtr. 30 cm. 

 tvermaal og deri en skjoldbule (en „hjelm",) to spydspidser, af 

 hvilke den ene (det vil vel sige dens fal) var belagt med „guld", 

 og et kranium samt udenfor rummet ben af menneske. For 

 længere tid siden skal der i hauger omtr. 100 alen fra gaar- 

 dens. huse være fundet et stort sverd og en hammer med langt 



*) Gaarden har ikke sit navn af gravhaugerne, men af de udskjæringer 

 (groijer, oldn.: grøf, gen: grafar) i bakkerne, som ere dannede af 

 bække, tildels maaske ogsaa af elvens gravninger. 



