88 

 Selbu prestegjeld. 



N. Foml. 589 ff. Vidsk. Skr. 1878 s. 45 ff. Aarsb. 1878 s. 197 ff. 

 Prestegjeldet indbefatter 2 sogne : Selbvi hovedsogn omkring den 

 østre del af Selbusøen og i den nedre del af Neas dalføre ovenfor søen 

 og Thydalens sogn, den øvre del af samme dal. Det gamle navn var 

 Selabu. Det hørte til Stjordøla fylke. 



Selbu sogn. Paa Fugleim paa nordsiden af søen fandtes i 

 1832 ifølge Kraft (V, 684) en stor bautasten og ved strandbred- 

 den to store røser; paa en liden holme, Almenningen, laa en 

 meget stor stenrøs. Nogle aar tidligere var under jorddyrkning 

 fundet et øxéblad, et sverd og to pilespidser af jern. — Paa Beile 

 var der paa samme tid en haug, omgiven af en kreds af runde 

 stene ; endnu skal der paa gaarden findes mange hauger. — Paa 

 Sandvik fandtes i 1866 i nærheden af veien et enegget sverd 

 med ufuldstændig klinge, et kort, tykt nedre hjalt og en stor tre- 

 kantet knap, et øxehlad af skjegøxeform, en padlstav (?) og et 

 brudstk. af en større kjedel, alt af jern (T. 390 — 393; y. j.) — 

 Paa Haarstad saaes i 1869 ude paa en bakke en rund stensæt- 

 ning, maaske levning af en udkjørt haug, 16 skridt i tvermaal 

 (Aarsb. 1869, 162). Det er maaske den samme, som menes 

 naar det i Aarsb. 1877, 274 siges, at der paa Haarstadj ordet 

 ved øvre side af veien til kirken findes levninger af en for læn- 

 gere tid siden udkastet stor haug. — Paa Kvello er fundet en 

 stor perle af glasmosaiJc, 3,3 cm. i tvermaal, hvoraf en :^erdedel 

 i 1837 indkom til Stockholms museum og halvdelen i 1839 tilC. ; 

 begge stykker ere nu sammensatte og findes i den sidste sam- 

 ling (C. 858; jf Undset, Norske olds. i fremmede mus. s. 80). 

 — Paa Haaøen (Kongsholmen) i Selbusøen er fundet en væv- 

 skyttelformet heltesten med fure af kvart&it, 9X3 cm., med 

 slidningsmerker paa den øvre, convexe side (T. 1228; æ. j.)- 

 Omtrent midt paa denne smale ø findes levninger af en 160 

 skridt lang og omtr. 1,5 m. bred mur, nu indtil 3 m. høi, der 

 gaar tvert over øen ; paa midten er der en indsænkning ligesom 

 efter en port eller indgang. Parallel med denne mur og 20 — 30 

 skridt længere mod syd sees en temmelig høi jordvold (Aarsb. 

 1872, 145). Disse levninger skrive sig maaske først fra cristelig 



