103 



dem fancltes i 1874 i jorden en nedfalden sten, omtr. 6 m. lang, 

 der antogpis at have været en bautasten. Nogle lOOskridt der- 

 fra i en bekkedal saaes paa samme tid en meget stor haug, vist- 

 nok en gravhaug, i hvis top der var gravet en smule (Aarsb. 

 1874, 167). — Paa nedre Bcmeim var der i 1871 strax i nord- 

 vest for husene paa en bakke mod stranden en stor haug, som 

 omkring 1840 blev gjennemgravet til kjelder, ved hvilken leilig- 

 hed man kun traf kul og aske ; tæt ved ligger en mindre haug 

 med spor af gravning i den ene side. Strækningen mellem dette 

 sted og husene synes efter merker i ierrainet at have været be- 

 dækket med en hel samling hauger. I nordøst for husene nær 

 veien ^tødte man for omtr. 40 aar siden ved grusgravning paa 

 et skeiet med hovedet mod syd, om hvis hoved og bryst der rar 

 dannet et slags kammer af 3 kantreiste heller med en overlig- 

 ger. Tæt ved stedet sees levninger af flere større hauger. Ved 

 anlæg af en have fandtes i 1873 i jorden kul, hestetænder, ben 

 og ,,aske". I nordøst for husene nede ved stranden saaes 11874 

 to større hauger, hvoraf mpget sten var bortkjørt (Aarsb. 1871, 

 157 og 1874, 167). Schøning saa i 1774 flere hauger nær 

 stranden, deriblandt en rund, som kun laa 2 favne over flod- 

 maalet. Paa gaarden blev i 1852 fundet 2 spydspidser af jern, 

 der efter beskrivelsen maa have været fra æ. j. De skulle være 

 indkomne til T., hvor de dog ikke nu findes. Paa vestre Ban- 

 eims grund er under nogle stenheller, over hvilke der var en 

 svag kredsrund forhøining, fundet en spydspids af jern med ag- 

 norer, der sidde ualmindelig langt tilbage, strax ovenfor falens 

 begyndelse (T. 1897; æ. j); stedet er nu gjennemskaaret af jern- 

 banen, og jorden skal i dette strøg have vist sig kulblandet; 

 dog fandtes under hellerne hverken kul eller ben. Længere 

 oppe ved elven paa dens østside sees spor af et par hauger. 

 Af stenkarret paa en bro over elven er udtaget en lang sten af 

 form som en bautasten, om hvilken der gik et sagn, at den tid- 

 ligere havde staaet opreist i nærheden af hangerne; der sees paa 

 den et par spredte, run elignen de figurer. En meget forrustet spyd- 

 sptids af jern, som det synes, med en ophøiet kant efter siderne 

 (T. 1650; æ. j ?) har i lang tid været opbevaret paagaaiden, 



