iie 



Et meget stort (60 mm. 1. og 24 mm. bredt) Ex. af ^ en 

 Æga, som toges, ligeledes vedRødbjerg paa b ety de ligt Dyb, hen- 

 fører jeg til Æ monojr)1itJialma Johnston, skjønt det ikke fuld- 

 stændigt svarer til de korte Charakteristiker af denne Art, som 

 jeg har kunnet raadspørge, nemlig i det ovennævnte Skrift af 

 Liitken samt af Esmark (Carcinologiske Bidrag til den skan- 

 dinaviske Fauna i Chria. Vidsk. Selsk. Forh. 1865.) Hvad der 

 især udmærker dette Exemplar, er den overordentlig stærke 

 Punctur i Form af dybe Gruber, som findes saavel paa Benene 

 og Kropsegmenterne nedad mod Epimererne, som paa disse sidste 

 og især paa Haleskjoldet, der tilligemed Sidevedhængene er over- 

 ordentlig stærkt haarrandet og tornet. 



Æg, ventrosa M. Sårs 1. c. fandtes i flere Exemplarer, i 

 Bakkerne paa Sydsiden af Fjorden (Ingdalen) mellem Oculi- 

 nerne, 2 a 300 F. D., de vare her snehvide og havde en Længde 

 af 17 mm. Derimod havde et mindre Ex., som jeg ogsaa hen- 

 fører til denne Art formedelst de lange Følere, den brede Krop 

 og de smalt pæreformede Øine, en mere gulagtig Farve. Dette 

 toges paa ringere Dyb. Arten synes forhen kun at være fundet 

 i den arctiske Region og sjelden. 



Mollusker. 



Paa omtr. 200 F. D. toges en Terebratulina, hos hvilken 

 Apophyserne ikke danne nogen sluttet Ring som hos den almin- 

 delige T. caputserpentis, men ere dannede ganske som hos den 

 i G. 0. Sars's Bidr. til Kundsk. om Norges arctiske Fauna I, 

 Tab. 1, Fig. 4 afbildede T. septemtrionalis Coutlioy. 



Waldheimia septata Phil. fandtes paa Sydsiden af Fjorden 

 i endnu større Mængde end forrige Sommer paa Nordsiden; 

 undertiden optoges paa en Gang 20 å 30 Stykker, hvoraf de 

 største ere større end den i Sars's Værk afbildede og i flere 

 Former, hvoraf nogle ere lig dem, som omtales af Friele i hans Bidr. 

 til Vestlandets Molluskfauna. Den mørkebrune Farve paa de 

 ældre er maaske et Overtræk af fremmed Natur ; ved at hen- 

 ligge i Vand antoge aUe den samme lysgule Farve som hos de 

 unge. — Den maa saaledes nu siges at værealmindelig; men den 



