123 



har gjenfundet, er forskjellig baade fra den sidstnævnte og fra 

 M. phrygia Hincks, Hist. brit. Hydr. 



Campanularia flexuosa, Hincks, som i Sars's Fortegnelse 

 over Norges Hydroider kun angives for Lofoten, forekom i stor 

 Mængde paa Tang ved Rø db j erg, tæt besat med Generations- 

 kapsler, i Selskab med den smukke, rosenrøde Clava squa- 

 mata (MiilL). 



Podocoryne carnea, M. Sårs, som vel er almindelig, men 

 som jeg før ikke havde observeret, fandtes i tætte Masser paa 

 Litoriner, beboede af Paguri. 



Podocoryne Tubulariæ, M. Sårs, ikke sjelden paa større Dyb. 



Annelider. 



Åf Polynoinernes Familie fandt jeg forrige Sommer alene 

 ved Rødbjerg 14 Arter og i Aaret 1879 endnu 2, hvilke anføres 

 her tilligemed et Par Bemærkninger om de andre. 



Eunoa nodosa (M. Sårs), som jeg forhen ikke havde truffet, 

 toges i et Par store Exemplarer saavel ved Rødbjerg som paa 

 Sydsiden al Fjorden, 30 F. D , Stenbund. Knnderne paa Elyt- 

 rerne ere baade meget talrigere og større end paa Malmgrens 

 Afbildning. 



Eunoa Ørstedi varierer meget i Farve efter den Bund, hvor^ 

 paa den fin des. Jeg har fundet den med ganske gule Elytrer 

 paa Spongier, graa paa Stenbund og i Sommer fandtes den ret 

 hyppig med rødbrunt spraglede Elytrer paa Laminarier ved Rød- 

 bjerg, kun 10 a 12 F. D.; altid kjendelig ved de lange, ofte 

 3 delte Knud er. 



HarmotJtoe imbricata forekommer med lignende constante 

 Farvevarieteter ; paa Tangbunden ved Rødbjerg, hvor den fandtes 

 hyppigt (2 — 16 F. D.), vare alle Exemplarer prydede med et bredt, 

 mørkebrunt, takket Baand, dannet af Rygskjellenes indre Del, 

 men med en lysegul ydre Rand. De paa dybere Vand, paa Skjæl- 

 bund forekommende, havde altid Rygskjællenc paa bestemt Maade 

 marmor eret af gult og graat. 



Euarne impar er den mest lifcorale af alle Polynoiner og 

 traffes undertiden krybende paa Tangen i Fjæren, temmelig langt 



