XX ACTA HORTI BERGIANI. BAND 3. N:0 3. 



Tyskland. 



Rudolf Jacob Camerarius, tafl. 21, (1665—1721), sexualitetens upp- 

 täckare hos växterna (Ricinus, Zca, Monis, Mermrialis) ^). 



Johann Jacob Dillenius, genom födseln tysk, men genom sin hufvud- 

 sakliga botaniska verksamhet tillhörande England. Se nedan under Storbritannien 

 och Irland. 



Johann Hedwig, tafl. 28, (1730— 1799), född i Siebenbürgen; bryologiens 

 grundläggare, framstående mikroskopiker ^). 



Joseph Gottfrid Koelreuter, tafl. 30, (1733— 1S06), banbrytande fysio- 

 log på befruktningsorganens område, den förste som utförde vetenskapliga 

 hybridiseringsexperiment i stor skala (Nicotiana paniculata L. X nistica L., m. m! fl.) 

 och som insåg nektarns och insektbesökens betydelse för befruktningen '). 



Peter Simon Pallas, född i Tyskland, men genom hela sin botaniska 

 verksamhet tillhörande Ryssland. Se nedan under detta land. 



Alexander von Humboldt, tafl. 40, (1769— 1859), forskningsresande i 

 största skala (Amerika: Mexiko — Peru i 5 är; Asien: Ural och Altai); utmärkt 

 naturskildrare; den förste och främste bland den allmänna vä.xtgeografiens 

 grundläggare''); kunskapsrik och vidsynt forskare på den använda botanikens 

 områden. 



Ordo plantarum, qiuT sunt flo/e irregulari tetrapetalo. Cum 119 tab. Lipsia^ 1691. Fol. — 

 Ordo plantarum, quas sunt flore irregulari pentapetalo. Cum 140 tab. Lipsise 1699. Fol. 



') Ritdolphi Jacobi Camerarii, Profcssoris Tubingensis, ad Thesalum, D. Mich. Bernardum 

 Valentin!, Professoren Gissensem excellentissimum, de sexu plantarum epistola. Tubinga;, 

 Typis Vidua; Romeii, A. MDCXCIV. 8:o. — Uti den är 1746 utgifna akademiska disputationen 

 "Sponsalia Plantarum" (Prajfatio, pag. 3) gör Linné följande uttalande: '1695. Camerarius (Riidol- 

 plnis Jacobtis) in Epistola de sexu plantarum Tuhing. 1 2:0, primus perspicue demonstravit sexum 

 et generationem". 



^) Johann Hedwig. Fundamentum historise naturalis muscorum frondosorum, concernens 

 eorum flores, fruetus, seminalem propagationem, adjecta generum dispositione methodica, iconibus 

 illustratis. II voll, cum 20 tab. coloratis. Lipsite 1782. 4:o. — Descriptio et adumbratio micro- 

 scopico-analytica muscorum frondosorum nec non aliorum vegetantium e classe cryptogamica 

 Linnaii novorum dubiisque vexatorum. IV voll, cum 160 tab. color. Lipsise 1787 — 1797. Fol. 



■'') /. G. Koelreuter. Vorläufige Nachricht von einigen das Geschlecht der Pflanzen betref- 

 fenden \'ersuchen und Beobachtungen. Leipzig. 1761. 8:o. — Erste Fortsetzung 1763; Zweite 

 Forts. 1764; Dritte Forts. 1766. 



■■) .4. von Humboldt. Ideen zu- einer Physiognomik der Gewächse. Tübingen 1806. 8:o. — 

 .4. von Humboldt et A. Bonpland. Essai sur la géographie des plantes; accompagné d'un tableau 

 physique des regions équinoxiales, fondé sur des mesures execute'es depuis le dixiéme degré de 

 latitude boréale jusque'au dixiéme degré de latitude austräte pendant des années 1799 — 1803. 

 Paris 1805. 4:o. — Nova genera et species plantarum, quas in perigrinatione orbis novi colle- 

 gerunt, descripserunt, partim adumbraverunt Amatus Bonpland et Alexander de Humboldt. Ex 

 schedis autographis Amati Bonpland in ordinem digessit Carolus Siegesmund Kuntlt. Accedunt 

 Ale.xandri de Humboldt notationes ad geographiam plantarum spectantes. I — VII. Cum. 700 

 tabulis coloratis. Lutetia; Parisiorum 1815 — 25. Fol. 



