v. B. WITTROCK. ICONOTHECA I30TAN1CA BERGIANA U. XXI 



Tyskland. 



H. G. Ludvig Reichenbach, tafl. 49, (1793—1870), skarpsynt florist, 

 mästaren bland botanister i naturtrogen på samma gång som elegant växt- 

 porträttering, med pensel så väl som med ritstift *). 



Carl F. Ph. von Martius, tafl. 51, (1794— 1868), forskningsresande 

 (Brasilien, 3 år"), framstående reseskildrare; fanerogam-monograf: Falm?e ''), 

 Agaveje och Anonacese ''); farmakolog; etnograf; biograf. 



Matthias Jakob Schleiden, tafl. 60, (1804 — 1881), reformatoriskt 

 väckande kritiker af största betydelse; särskildt befordrare af utvecklingshistoriens 

 studium^); botanisk populär författare. 



Alexander Braun, tafl. 61, (1805 — 1877), på samma gång idealistisk 

 naturfilosof och skarpsynt naturforskare*^); cytolog (nakna celler); algolog (en- 

 celliga alger och Characéer); morfolog (Schimper — Braunska bladställningsläran). 



Hugo von Mohl, tafl. 62, (1805 — 1872), mikroskopiker, teoretisk såväl 

 som praktisk'); växtanatom af sällspord grundlighet och i största omfattning 

 [»protoplasman» *), cellväggens struktur och och kemiska beskaffenhet, cellbild- 

 ningen, särskildt celldelningen '), kärlens uppkomst "), kärlsträngarnes byggnad 



•) Endast sonen, H. G. Reichenbach, kan i detta hänseende ställas vid hans sida. Tillsam- 

 man hafva de åstadkommit ett tafvelverk, Icones Florx Germanic£e et Helvetica; (med 

 närmare SOCO taflor), som såväl ur estetisk som ur botanisk synpunkt söker sin like. Båda hafva 

 äfven, hvar för sig, skänkt åt vetenskapen andra stora mönster-ikonografier. 



^) Af Martius, som vid forskningsfärdens anträdande var endast 23 år gammal, hemfördes 

 ej mindre än 6000 växtarter. 



') C. F. Ph. von Martius. Historia naturalis Palmarum. 3 band med mer än 2lT) taflor. 

 Imperial- folie, 1823 — 1850; den största bland monografier. 



*) Uti Flora Brasiliensis sive Enumeratio plantarum in Brasilia hactenus detectarum, 

 quas suis aliorumque botanicorum studiis descriptas et methodo natural! digestas ediderunt C. Fr. 

 Philippus de Martius, eoque defuncto successor Augustus Guilelmus Eichler. Lipsise. 1840 — 1900. 

 — . Pol. Den största bland floror! Förste redaktören af detta jätte-arbete var von Martius; efter 

 honom kom A. W. Eichler; och för närvarande (från är 1887) besörjcs redaktionen af professor 

 7. Urban i Berlin. 



^) M. J. Schleidcns hufvudarbete: Die Botanik, als inductive Wissenschaft behandelt. Grund- 

 züge der wissenschaftliche Botanik. Zweite gänzlich umgearbeitete Auflage. Zwei Theilc. Leipzig. 

 Engelmann 1845 — 16. 8:o. 



^) Alex. Brauns hufvudarbeten : Betrachtungen über die Erscheinung der Verjüngung in der 

 Natur, insbesondere in der Lebens- und Bildungsgeschichte der Pflanze. Freiburg im Breisgau. 

 1849—51. 4:o; samt Das Individuum der Pflanze in seinem Verhältniss zur Species, Generations- 

 folge, Generationswechsel und Generationsvertheilung der Pflanze. Berlin 1853. 4:o. 



') H. von Mohl. Mikrographie oder Anleitung zur Kenntniss und zum Gebrauche des 

 Mikroskops. Tübingen 1846. 8:o. 



^) H. von Mohl. Ueber die Saftbewegung im Innern der Zellen, {von Mohl und von Schlech- 

 tendal. Botanische Zeitung 1846.) 4:o. Namnet protoplasma är här a{ von Mohl nybildadt. 



") H. von Mohl. Ueber die Vermehrung der Pflanzenzellen durch Theilung. Tübingen 1835. 

 4:o. Omarbetad i Vermischte Schriften Botanischen Inhalts 1845. 



1") H. von Mohl. De Palmarum structura. Cum 16 tab. Monachii 1831. Fol. (Uti C. F. 

 Ph. Martius. Genera et species Palmarum.) 



