ACTA HORTI BERGIANI. BAND 



anatom^), morfologi) och Aorist. Gmndläggare (år 1890) och styresman för 

 det växtbiologiska institutet vid Fontainebleau (»Laboratoire de biologie végétale 

 de Fontainebleau») ^). 



Storbritannien och Irland. 



Robert Morison, tafl. 14,(1620—1683). Kritiker"). Systematiker, hvilken 

 såsom indelningsgrund för klasserna använde i en del fall habitus (träd, buskar, 

 halfbuskar, klättrande och ej klättrande örter), i andra fall fruktens beskaffenhet 

 och åter i andra fall blomkronans^). Han uppställde'') flera i hufvudsak natur- 

 liga grupper, med benämningar som ännu användas'); och han författade den 

 första botaniska monografien — öfver Umbelliferse — ett för sin tid utmärkt 

 arbete *). 



John Ray, på latin Johannes Rajus, tafl. 16, (1627— 1705). Florist^). 

 Mycket framstående systematiker "). I hans system, som har att framvisa flera 



•) G. Bonnier. Sur l'ordre de formation des elements du cylindre central dans la racine et 

 dans la tige. (Comptes rendus. T. 131. 1900.) — Sur la différenciation des tissus vasculaires de 

 la feuille et de la tige. (L. c.) 



-) G. Bonnier. Observ. s. 1. Renonculacées de la flore de France iRevue génér. de betan. 

 T. 1. 1889.) — Observ. s. 1. Berbéridées, Xymphéacées, Papavéracées et Fumariacées d. 1. florc de 

 France. ^L. c. T. 2. 1890.) 



") Notice sur la Laboratoire de biologie vf^gétale de Fontainebleau, dirigé par Gaston Bonnier. 

 Corbeil. 1893. 8:0. 



■') R. Morison. Hallucinationes Caspari Bauhini in Pinace, tam in digerendis quam denomi- 

 nandis plantis. (Ä Morison. Prseludia botanica. Pars II. Londini 1669. I2:o). 



■■■) Linné^ uttrycker det pä sitt pregnanta sätt sålunda: "Morisonus est Fructista cum Physio- 

 gnomis & CoroUistis conspirans. (Philos. Botan. pag. 18.) 



'•) R. Morison. Plantarum historise universalis O.xoniensis Pars secunda, seu Herbarum distri- 

 butio nova, per tabulas cognationis et affinitatis ex libro natur« observata et detecta. 118 tab. 

 Oxoniife 1680. Fol. 



') Exempel: Coniferse, Corymbiferse, Leguminosa?, Pomiferse, Siliquosse, Tricoccse. Af dessa 

 är blott den sistnämnda fullt ren. Alla de öfriga innehålla ett större eller mindre antal främmande 

 inblandningar. Sä äfven Umbelliferse, dit bland andra föras Spirtea filipendula, Thalictrum och 

 Sanguisorba. 



") R. Morison. Plantarum Umbelliferarum distributio nova, per tabulas cognationis et affinitatis 

 ex libro natura? observata et detecta. 12 tab. iconum et 8 tab. affinitatum. Oxonii 1672. Fol. 



"') /• Rajns. Catalogus plantarum circa Cantabrigiam nascentium, in quo exhibentur quot- 

 quot hactenus inventse sunt qufe vel sponte proveniunt vel in agris seruntur; una cum synonymis 

 selectioribus, locis natalibus et observationibus quibusdam oppidö raris. Adjiciuntur in gratiam 

 tironum index anglico-latinus. Etc. Cantabrigire 1660. 8:0. — Catalogus plantarum Angliaj et in- 

 sularuni adjacentium, tum indigenas tum in agris passim cultas complectens. Etc. Londini 1670. 

 8:0. — S3'nopsis methodica stirpium britannicarum, in qua tum notte generum characteristicse tra- 

 duntur, tum species singulse breviter describuntiir: ducentse quinquaginta plus minus novse species 

 partim suis locis inseruntur partim in appendice seorsim exhibentur; cum indice et virium epitome. 

 2 tab. Londini 1690. 8:0. 



") /■ Rajus. Methodus plantarum nova, brevitatis et perspicuitatis causa synoptice in ta- 

 bulis cxhibita. Etc. Amstela^dami 1682. 8;o. — Methodus plantarum emendata et aucta, in qua 



