74 



kjendt nordlij^ere end ved Aalesund, forekommer ogsaa alminde- 

 ligt i Throndhjemsfjorden. Som bekjendt, har dens Artsberetti- 

 gelse været betvivlet, idet den har været antaget for en mindre 

 udviklet Form fra det ringere Dyb. Der er imidlertid et For- 

 hold ved dens Forekomst, som synes at være upaaagtet: Fi- 

 skerne her paa Stedet adskiile 4 „Sorter" af „Uer", nemlig den 

 almindelige (Seb. marinns, S. norvegicus Ascan.), ,,Blaakjæften" 

 {S. dactylopterus de Lar), „Berggalten" (S. viviparus Kr.), saa- 

 dan som denne viser sig i sin almindelige Form fra det ringere 

 Dyb, samt en 4de „Sort", som de benævne „Hak'', og som de 

 enstemmigt erklære, forekomme paa endnii større Dyb end 

 S. marinKS, uafhængigt af Gydetiden. Hvilken Art eller Form 

 de herved betegnede, var mig længe ubekjendt, indtil der blev 

 mig forevist en stor Mængde udelukkende bestaaende af den; 

 disse vare fangne paa Dybvandsline fra 150 F. D. og sagdes at 

 faaes til over 200 F. D., medens 8. marinus fiskes fra 60 — 100. 

 Ved Undersøgelse af adskillige Individer af disse kan jeg i 

 denne Form ikke se andet end en stor S. viviparus, idet de i 

 alt Væsentligt forøvrigt stemme med Krøyers Beskrivelse*): Det 

 største Ex. havde en Totallængde af 382 mm. De fleste havde 

 kun 13 Ledstraaler i Dorsalen, undertiden 14, aldrig 15; Pecto- 

 ralernes Straaler overskred aldrig 18, ligesom ogsaa de øvrige 

 Finners Straaleantal svarede til det, som er angivet for denne 

 Art; fremdeles ere Øin ene store, Gjellelaagsflekken stor og tydelig 

 selv hos de største Explrr., og paa en stor Del fandtes ved Side- 

 linien omtr. under Dorsalens 6te og 7deStraale en kulsortFlek, 

 som forsvandt med de løst siddende Skjæl og saaledes synes at 

 være en Levning af de Tverflekker, der findes hos de yngre; 

 det gulagtige Anstrøg i Farven, som omtales af Krøyer, var især 

 en Stund efter Døden endog meget iøinefaldende. Det Kjende- 

 mærke, som Collett har paavist med Hensyn til Tænderne paa 

 præoperculum, finder jeg fremtrædende hos de yngre, men ogsaa 

 mærkbart hos de større. Forholdet af Ventralerne og Pectoraleme 



De af Dr. Liitken i Vidensk. Medd. Kath. Foren, i Kbhavn anførte 

 Forskjclligheder kjender jeg ikke, da dette Skrift desvasrre ikke haves 

 i Bibliotlieket. 



