36 



t, foran sig-. I Melhus forekommer saadan Lyd foran A-j, og da skri- 

 ves i^kj ; ligeledes djj der, endskjønt Efterlyden har for megen 

 Susning til et j. 



P, ,,det tykke V, her, som ellers, ikke en „ delt" Konsonant, 

 d. v. s., hvor Tungen deler Mundens indvendige Eum, men en 

 kortvarig Berøring af Tungespidsen imod den Kant, som den 

 haarde Glane dainier mod Tandroden. Hvor I'- skulde komme 

 foran 1, n, t, d, s, r, henflyttes disse til Pladsen for ?- : der bliver 

 da kun ligesom et lidet Tilløb tilbage af ^- foran den anden Kon- 

 sonant, og det endda ikke ved alle; dette „Tilløb'' betegnes 

 ved opretstaaende r (,,Kakuminaler"). Ex. daarn^. 



r moditicerer ogsaa følgende 1, n, t, d, s, selv i Bygder, 

 hvor ikke „tykt I" eller /^ dannes ved r ; her, hvor Tungen ikke 

 vendes saa langt ind mod Ganen, men omtrent did, hvor r sæd- 

 A'anlig udtales, skriver jeg n^, l^, etc, og det lille Tilløb til r 

 foran dem betegnes ved r uden Bimærke (,,Supradentaler"). Ex. 

 dåårl^i, i throndhjemsk og østlandsk, hr bruges om r uden 

 Stemmelyd, som foran ved Ij. 



Hvor flere Konsonanter, der burde have samme Slags Bi- 

 mærke, enten som Palataler (nj), Kakuminaler, (n-), eller Supra- 

 dentaler (n^), skulde følge efter hinanden, vil dette i Regelen kun 

 blive sat ved den første af dem. Kakuminalt Mærke anvendes 

 ved Forbindelsen sl i Tydalen og (iuldalen, f. Ex. i sVåå. 

 skjønt det kanske ikke er fuldstændig rigtigt. 



Sj anvendes for den i det throndhjemske og paa Østlandet 

 sædvanlige „sch"-Lyd, hvilket ikke er ganske korrekt Betegnelse. 



'W bruges om et ,,v' i Støren, der frembringes ved Læberne 

 alene, ikke \'ed Underlæben mod Overtænderne som det sæd- 

 vanlige. Det ligner almindeligt v i høi Clrad for Øret, og der 

 er mange, som erstatter det med det. 



k og t efter lang Vokal ligner i Støren g og d meget ; sær- 

 skilt Betegnelse anvendes ikke. 



En Apostrof, ('), anvendes, hvor det er fornødent at betegne, 

 at en ny Stavelse begynder, d. v. s. at Aksentstyrken, som har 

 været sunken, bliver foi^øget. Der niaa dog ikke gjøres meget af 

 dette, især ikke mellem Vokaler, saasom i md'cmy (Guid., Tyd.) 



