38 



syn, til hvilken Rodvokal der oprindelig var. I Selbu siger man 

 låvå for oldn. lifa og låvå for oldn. lo fa; det bliver ens. 



Jeg skal gjennemgaa de almindeligste Ligedannelser i Selbu og 

 Guldalen, idet jeg begynder med Selbu. Da Strøget baade geogra- 

 fisk og endnu mere sproglig nærmer sig lidt til Cirkelen, gjøres 

 ethvert Distrikts Regler til Substrat for det følgendes, og Selbus 

 bliver i en videre Forstand Substrat for alles, idet de Regler, 

 som sikkert antages for fælles, kun nævnes der. 



Selbu. 



Rodstavelsens Vokal i ligedannede Ord er, saavidt mig bekjendt, 

 uden Undtagelse kort. Konsonanten, der skiller Vokalerne, ud- 

 tales ikke sjelden som en lang („ dobbelt") Konsonant, naar Or- 

 det har særlig Vægt, saasom naar det kun nævnes materialiter. 

 Den anden Vokal staar kun lidet tilbage for Rodvokalen i Ak- 

 sentstyrke ; den staar ikke tilbage i Længde og er ofte saa me- 

 get omhyggeligere artikuleret, at det fremtræder i den skriftlige 

 Optegnelse, især i de stærke Participier. 



Faste Flokke af Ligedannelser udgjøres af svage Hankjøns- 

 og Hunkjønsord med (i oldn.) kort Rodvokal og enkelt Konso- 

 nant efter den samt Verber i Infinitiv (i en enkelt Bøiningsklasse 

 alle Verbets Former), naar det samme er Tilfældet. H a n k j ø n s- 

 ordene faar Ligedannelse til å, uden Hensyn til op r. Rodvokal 

 eller til følgende Konsonant ; Udgangspunktet har baade ved disse 

 og ved Hunkjønsordene været Formerne udenfor Nom. Sing. 

 Ex. (med oldn. a i Rodstavelsen) : måka, måghå, gåvå (Gave); 

 med eV såV^å, såta, spånå; med i: våtå, snåpå (o: Snip); med 

 o: dråpa, niåså; med u : bråna, spånå. 8 imellem de to Vo- 

 kaler er bevaret i svådå (hudløst Sted) og mådå (M i d e, I. 

 Aasen). Det sidste Ord hedder dog ogsaa måå'e, idet b nem- 

 lig kan bortfalde, mens Vokalerne bliver omtrent de samme, 

 som de vikle have været under Ligedannelse, saa at denne 

 maa ansees for at h a v e v æ r e t indtraadt. Som niåå'e stiller sig ogsaa 

 sUuVe og væsentlig ligedan nyylåå, (o : Eftergræs). I andi-e Til- 

 fælde er S bortfaldt og Ordet behandlet, som om det havde lang 

 Rodstavelse : spaa'e shaa'e. En enestaaende Ligedannelse synes at 

 forekomme i lo' å, oldn. 1 j å. Jeg antager, at *1 6 a i Selbu har været 



