41 



dannelse tilstede. Saaledes er det ved eu stor Del af de stærke 

 Participier og ved: dal^a, framå, (Adv.), laakaui (Ntr. ; ogsaa 

 laakeui), stakal], ståkar, pirili, (noget tjndt og smalt), ristil], 

 stikiilj, tistil-j. Assimilationen kan enkeltvis ogsaa gribe Konso- 

 nanterne: vol- mol^ (^tr.) oPuol^ (Fem.), nétHee (nedad, af ni 6 r 

 e p t i r). Mangel paa Ligedannelse er at mærke ved : gåmnieP 

 (Adj.); kommer (Kum ar, I. Aasen), kjmtghe (tyve), holi (Ntr.). 



T y d a 1 e n. 



Ligedannelse til å — å i svage Hankjønsord og i Verber 

 ligesom i Selbu. Blandt de faa Afvigelser kan mærkes ååtå, for 

 Selbus åtå, og afgjort j.o]-å eller undertiden jDrå. 



I de svage Hunkjønsord er der Vaklen. Hvor der staar g 

 eller k mellem Vokalerne, bliver de altid tt — ii, som i Selbu, 

 altsaa huka, stuyhn (eller stugu). Bestemt Form som ubestemt. Men 

 ved Siden af Imsu tindes ogsaa liøsu, snora ved Siden af snuruf 

 løda og ludu 0. s. v. : efter Sigende altid mø sa. 



I Ljungdalen, det til Tydalen nærmeste beboede Sted i Sve- 

 rige, er der et dybt, rundt o (omtrent som Tønsets eller dybere) 

 i disse Ord : souU, lioso; men der er Ligedannelsen ellers rent 

 forskjellig, idet Rodvokalen har Betydning: viko, riko. 



Participier af stærke Verber har Rodvokalen mindre paavir- 

 ket af Endelsens ■/ end i Selbu. 



Afde „ spredte Ligedannelser" møder man først her /«t^Ziit (eller 

 hugii) ved Siden af lioo, og gåmåla ved Siden a.i gammel-. De sidst- 

 nævnte gaar ved Siden afhinanden ogsaa saa langt syd som ITøn- 

 set, og det er kanske ikke uden Betydning, at man paa begge 

 Steder synes at bruge den ligedannede Form som Prædikatsord, 

 den anden som Attribut. Nogen Forbindelse er der vel mellem 

 Former som snøru her og det, at man her har tøruli eller tøril^, 

 krøtji/r ved Siden af krgfyjr, øvi, førg ; tånår bruges for Selbus 

 tonor. stgkjij (Ntr.) og sikji (Vb. Inf.) er her blandt dem, som faar 

 Ligedannelse uden egentlig at opfylde de sædvanlige Vilkaar derfor, 



Holtaalen. 

 I Annexet Aalen og Hovedsognet Holtaalen bliver der saed- 

 vanhg å — å i Verber og svage Maskuliner: drågå, låsa, sHå'å, 



