121 



Dalløbet, og at Dalen altsaa maa have været dækket med Is 

 fra Bunden op mindst til nævnte Højde. 



2) Paa øvre Flade af Storberg udenfor Ravelsejdet. 

 Skuringsstriberne gaa lier i nord-sydlig Retning, og Ismas- 

 serne maa her have skudt sig frem langs Reisenfjord. Heller 

 ikke her kunne Striberne — ved at se hen til de stedlige For- 

 holde — være at tilskrive lokale Gletschere, men maa upaa- 

 tvivlelig være at søge fra en Tid, da mægtige Ismasser strøg 

 ud fra Lyngenfjord, Rotsundselvens og Reisenelvens Dalføre. 



3) Langs Stranden paa den lave Tromsø er ret 

 udprægede Skuringsstriber at se i de der opstikkende Kalk- 

 stensknause saavel paa Øens sydøstlige Side ved Lånes som 

 paa den vestlige ved Langnesgaardene. Striberne gcia no- 

 genlunde i nord-sydlig Retning og angive saaledes, at Ismas- 

 serne have skudt sig frem fra Syd mod Nord og saaledes ri- 

 meligvis have havt sit Udiøb fra den dybt indskaarne Btils- 

 fjord, Ogsaa her er der liden Rimelighed for, at de kunne 

 være at tilskrive lokale Gletschere, der i saa Tilfælde maatto 

 have skudt ned fra Øens Skraaninger i østlig eller vestlig 

 Retning og de af dem dannede Striber have strøget i samme 

 Retning. Af de her nævnte Striber ligge de fleste ved Høj- 

 vande under Havfladen og holde sig friske og rene der, hvor 

 Stenen daglig overskylles af Søen. Saasnart man derimod 

 her naar op over Havvandets Niveau og af disse højere lig- 

 gende Partier iuden de omhandlede Kalksteusknause skaver 

 væk det samme overdækkende Mos- eller Muldlag, ville Sku- 

 ringstriber ikke længer være at finde. Her maa de antage- 

 lig være udviskede gjennem Forvitringer, da det ellers vilde 

 være en forunderlig Tilfældighed, at de netop skulde naa op 

 til Havlinjen og ikke højere op i samme og af samme Berg- 

 art hyggede Knaus. I min ovennævnte Af handling „0m 

 Landjordens Stigning inden Tromsø Amt" har jeg fremhævet 

 dette Forhold og deraf draget den Slutning, at de her under 

 Højvande liggende Skuringsstriber ikke kunne have ligget i 

 et højere Niveau, da de i saa Tilfælde utvivlsomt vilde være 

 blevne udvidskede gjennem Forvitring, hvorfor den her optræ» 

 dende grovkornige Kalksten i høj Grad er udsat For det 

 Tilfælde, Landet fremdeles er i Stigning, ville ogsaa disse Stri- 

 ber, paasnart de helt ere traadte frem over Havfladen, rime* 

 ligvis inden føje Tid blive udvidskede. 



Det her fremstillede Forhold synes ogsaa at skulle be- 



8* 



