124 



pciadal 0111, at Højlaudet paa den Tid, disse Volde dannedes^ 

 maa have været dækket med niægtige Ismasser. Medens 

 disse saaledes nærmest maa antages at være afsatte inden 

 den egentlige Glacialtid, kunde det derimod maaske være 

 mere tvivlsomt, om Volddannelserne under Haldis Fod ere fra 

 denne Tid, eller om de ere at tilskrive lokale Gletscliere, der 

 som Levninger fra den ældre Glacialtid endnu gjennem en 

 sildigere Periode skjød ned fra Haldis mægtige Fjeldkolos. 



Strax ovenfor den øverste Gaard Frihedsli i Dividal 

 — en Sidedal til Maalselven — stikker frem paa søndre Side 

 af Elv og fra en betydelig Højde en skarp langstrakt Vold i 

 en udadgaaende skråa Retning ned mod Elven. Voldens 

 øvre Kant eller Ryg bar saaledes ogsaa en stærk Heldning 

 ned mod Elv. Voldskraaningerne til begge Sider have en be- 

 tydelig Højde. Den er i saa Henseende en af de mest ud- 

 prægede Volddannelser, der ere paaviste inden disse P^gne. 

 Under Volden paa den ytre Side løber en liden Fjeldbæk 

 ned til Divielven. Langs Voldens Ryg fører en stærk Fjeld- 

 sti opunder de højere Fjeldlier. 



Ved Gaarden Overby ved Fjeldfroskelvens Udløb i 

 Maalselven hæver sig en langstrakt og mægtig Sandvold, i det 

 Indre rimeligvis bygget af Rullesten. Den lukker i længere 

 Strækning for Fjeldfroskelvens vide Lavland og maa antage- 

 lig være dannet paa en Tid, da Fjeldmasserne om Fjeldfrosk- 

 vandet og Tagvandet vare dækkede med Ismasser. Fjeldfrosk- 

 vandet ligger 275 Fod over Havfladen og laa saaledes under 

 den ældre Glacialtid under Havfladen. Malangen stak sig 

 nemlig da som en dyb Fjord op til Rosta-Vand paa den ene 

 og til Fjeldfroskvand paa den anden Side. Forsaavidt denne 

 Vold her er fra den ældre Glacialtid, maa den altsaa være 

 afsat under Havet i Fjordens indre og saaledes forholdsvis 

 stillestaaende Basiu. 



Stordalen er en Fjelddal eller et bredt Fjeldskar, der 

 skjærer sig tvers igjcnneni Fjeldmassen, der skiller niellem 

 Torne-Vandets Vandsystem paa svensk Side og Salangsdaleu 

 paa norsk. Kulminalionspunktet i Stordalsskaret, der hvor 

 Vandskillet er mellem Salaugsdal og svensk Lapmark, ligger 

 omtrent 1500 Fod over Havfladen. Igjennem Dalen strøm- 

 mei paa norsk Side Storelven, der er Salangselvens øvre 

 Løb. I den øvre Del af Stordalen findes tildels mægtige 

 Sandaaser, rimeligvis i det Indre ogsaa opfyldte med Rullesten. 



