137 



hyggeligt Studium af Dybdeforholdene m. m. udover Kyst- 

 strækningens Fjorde og Sunde vil kunne være af væsentlig 

 Betydning for Belysningen af Forholdene inden den glaciale 

 Tidsperiode. 



At Glacial tidens Is i disse nordlige Polaregne kan 

 have optraadt under mere storartede Forholde end i Norges 

 sydligere Del kan der vel være Rimelighed for. Heri kan 

 muligens ogsaa være at søge Forklaringen til, at der her — 

 idelmindste i Henhold til de hidtil gjorte lagttagelser — ikke 

 vil findes marine Aflejninger med en Mollusk-Fauna af sær- 

 lig udpræget arktisk Charakter. Idet Ismasserne her — idet- 

 mindste delvis — naaede ned til Havbunden i Fjordene og 

 Indsundene, var der inden denne æidre glaciale Tid kuns 

 lidet gunstige Betingelser tilstede for Udviklingen af en Mol- 

 lusk-Fauna. Forsaavidt Levningerne af en saadan udpræget 

 arktisk Fauna skulde væve at finde, maatte den nærmest 

 være at søge ved Havkysten udenfor Land- og Bundisens 

 egentlige Omraade. 



Idet Landjorden her — som ovenfor paavist — under 

 Glacialtidens ældre Periode har ligget mindst 300 Fod dy- 

 here end nu og i denne Periodes tidligste Afsnit maaske 

 endnu adskillig lavere, saa vil heraf fremgaa, at Landets Kon- 

 turomrids igjennem denne Tid var temmelig afvigende fra 

 Nutidens. Ved at kaste et Blik paa Kartet Fig. 3 vil man 

 let kunne danne sig et Begreb om Landets Konfiguration ved 

 Slutningen af Glacialtidens ældre Periode. Det vil deraf 

 fremgaa, at Ødannelsen da var langt stærkere udpræget end 

 nu. Flere af de større Halvøer, der nu ved lave Ejder ere 

 knyttede til Fastlandet, vare da fuldt omflydte Øer. Den 

 store Halvø, der udbreder sig i Grændsestrøget mellem 

 Tromsø og Finmarkens Amter, var dengang afskaaret fra 

 Fastlandet, idet det lave Altejde dannede et Sundløb mellem 

 Kvænangen og Altenfjord. Lyngshalvøen, der nu ved Lyngs- 

 ejdet er knyttet til Fastlandet, var omflydt. Den store Halvø 

 mellem Sørfjorden i Lyngens Præstegjeld og Ulfsfjorden paa 

 den ene Side, samt Balsfjordeu paa den anden, dannede da 

 tvende store Øer, idet det 2 Mil lange Bredvikejde samt det 

 smale og lave Laxvandsejde laa under Havfladen. Det 2 Mil 

 lange Balsfjordejde mellem Balsfjord og Storfjord i Lyngen 

 naar ved silKulniinalionspunkt sandsynligvis noget over SOOFod 

 Om dette Ejde helt har ligget under Havfladen ved den her 



9* 



