147 



snart skarpkantede og endogsaa flade — ere indkittede i 

 Sand, der ofte er stærkt brunligrødt af iidskilt Jernoxydhy- 

 drat. I dette Tilfælde kan det tildels binde de mdesluttede 

 Stene til en fast næslen konglomeratagtig Masse. Disse Lag 

 af i Sand indkittede Stene optræder over store sammenliæn- 

 gende Strækninger som den øverst liggende Åfdeling. 



Lagstillingen inden disse løse Bedækninger er ofte 

 paafaldende discordant. De i de øvre Lag optrædende flade 

 Stene ville i Regelen findes at -ligge parallel Skiktfladerne, 

 hvad enten disse ere horisontale eller skråa. 



Forholdene her er søgl anskueliggjort ved Rits Fig. 

 4. Fra en Højde af omtrent 130 Fod overHavfiaden vil man 

 opover langs Dalbunden støde paa lalrige Rulleslensblokke, 

 slikkende op i Dagfladen. Disse maa være bragl til sin nu- 

 værende Plads paa en Tid, da Landet alt laa tørt, medens 

 de nedenfor optrædende lagdelte Masser afSand og Sten ere 

 afsatle under Havfladen. 



Skjælrester ere hidtil ikke fundne i Tønsvikdalens løse 

 Bedækninger. 



T r m s d a L Tromsdalselven bryder sig strax oven- 

 for sin Munding Vej gjennem en Lermæl. Denne spænder 

 sig tversover Dalen og støtter sig i sin Forlængelse mod Syd 

 til en langsom stigende Houg, der danner som en Vold mel- 

 lem den bagenfor liggende Tromsedal og Strandbredden, og 

 som maaske væseutlig er bygget af Grus, Sand og Rullesten, 

 Lermælen danner en ret udpræget Vold med Afhæng saavel 

 udåd mod Sundet som indad mod Dalen og naar op til en 

 Højde af mellem 30 a 40 Fod. Leret indeslutter Rester af 

 Mya truncata — det hyppigst optrædende Spedes — Saxicava 

 rugosa og Tellina proxiraa. Foruden disse Arter, hvoraf der 

 træffes Exemplarer i temmelig stort Anlal, er der ogsaa fun- 

 del enkelte Exemplarer af Astarte elliptica, ligesom ogsaa af 

 Pecten islandicus. 



Leret optræder her som en sammenhængende Masse 

 fra Havfladen opad imod Voldens øvre Kant. Det er ikke 

 overdækket af Sand, men derimod oftere af Myrlag. 



Udenfor Lermælen — ud imod Sundet — og navnlig 

 paa nordre Side af det nuværende Elveleje træffes anseelige 

 Samlinger af fin Sand, der fra Stranden af gjennem tvende 

 terrasseformige Afsatser naar op til en Højde af henimod 40 

 Fod over Havfladen. Igjenuem den indre og højere liggende 



