149 



have havt at raade over. Her kan saaledes antagelig alene blive 

 Spørgsmaal om Is. Det er imidlertid ovenfor fremholdt, at Gla 

 cialiidens gamle Is paa del nærmesre maa være svunden fra Ind- 

 trædelsenafdenpostgiacialeTid. Saaiængelndlandet var saaledes 

 udfyldt med Is, at denne endog gled ned gjennem den dybe 

 Tromsedal ligelil Stranden, vilde der ogsaa være liden Rime- 

 lighed for Tilsted(!væieLsen af en Havtemperalur, der kunde 

 yde de nødvendige Betingelser for en postglacial Fauna. Har 

 altsaa Is her — og de. te synes som sagt det limeiigsle — væ- 

 ret det egentlige Agens, saa maatfe dette være Is, der paa 

 nyt, efier at den gamle Glacialis forlængst var optøel, har 

 .skudt ned over Daien paa en Tid, da Lerpartierne her alle- 

 rede vare naaede op ovei- Havfladen — altsaa, som det vil 

 frcmgaa af Højdeforholdene her, langt frem i den egentlige 

 poslglaciale Tid. Lignende Forholde, som de her beskrevne, 

 ere at aflæse i)aa forskjellige langt fsa hinanden liggende Punk- 

 ter inden Amtets Grændser og synes saaledes at angive, al de 

 Forholde, der have fremkaldl disse paa nyt optrædende Ispar- 

 tier, have virket inden et vidtstrakl Omraade. 



Der kunde saaledes maaske være nogen Grund til at 

 forudsætte, at der langt ud i den postglaciale Tid, da Lan- 

 det allerede var steget saaledes, at det blot laa omtrent 35 

 Fod lavere ena nu, er indtraadt en yngre, men rimeligvis for- 

 holdsvis kort Isperiode eller Kuldeperiode, som har strakt 

 sine Virkninger udover den største Del af Tromsø Amis Om- 

 raade. En saadan sammenhængende Isbedækning som den, 

 der raadede under Glacialtiden, er der dog neppe her nogen 

 Grund til at forudsætte. 



Ligesom denne nye Is- eller Kuldeperiode kuns har vedva- 

 ret en kort Tid, saaledes kunde der paa den anden Side og- 

 .saa være Rin^elighed for at antage, at sammes Ismasser ere 

 svundne under en temmelig hastig Afsmeltnmg. De øverst- 

 liggende Lag af Paillesten og Bergart-Brudstykker, der f. Ex. 

 oplræder i saa anseelige og udbredte Masser langs Tønsvikel- 

 vensVasdrag, kunde caaledes maaske nærmest væ're at henføre til 

 denne yngre Isperiode, idet disse Masser ere førte ned un- 

 der sammes endelige Afsmeltning. 



Tromsø en. Marint Muslingler (Blaaler) er paavist 1 

 Byens Vestre-Gade ved den søndre Almueskole i en Højde af 

 47 Fod over Havfladen. Under et i Dagen fremstikkende 

 Lag rød Sand ligger et med Sand og smaa Stene stærkl 



