indblandet Lerlag — 1 Fod raægtigt. Under Leret igjen 

 Sand og Gms. De i dette Lerlag indesluttede Skjælrester 

 ere i høj Grad destruerede. Af hele Skjæl fandtes blot en 

 enkelt Astarte, — blandt de større Brudstykker erkjendtes 

 Mya truncata, Saxicava rugosa og Pecten islandicus. 



Tromsø Havn begrændses paa.sin nordlige Side af det 

 langt fremspringende og lave Toklbodnes. Dette stikker i 

 øst-vestlig Retning indover mod Øens Bakkeskraaninger, og 

 liæver sig gjennem ivende lerrasseformige Trin op til en Højde 

 af omtrent 100 Fod over Havfladen. Det første Trin naar 

 man op til gjennem en temmelig langsint Stigning Dette 

 iigger i en Højde af omtrent 40 Fod over Havfladen. Til 

 del andet Trin fører derimod en temmelig stejl og i lange 

 Strækninger udpræget Afsats. Dette ligger i en Højde af 

 70 Fod over Havfladen. Dens skraanende Overflade ender i 

 en Højde af omtrent 100 Fod over Havfladen i de af Glim- 

 merskifer og Kalksten byggede Aasskraaninger, der her stejlt 

 stiger fiem. Lidt nordenfor denne Aasskraaning siiger en 

 en tredje Afsats op, og idet denne helt og holdent synes at 

 være bygget af løse Bedækninger, saa har man her et ret 

 ndpræget terrasseformigt System af tre paa hinanden føl- 

 gende Ti in. Medens dette saaledes gjennem disse Trin skraa- 

 ner fra Vest mod Øst ned mod Toldbodnesset, strækker det 

 sig i nord-sydlig Retning langs Sundet gjennem en Strækning 

 af henimod 1500 Fod, og afsluttes mod Nord ved den saa- 

 kaldie Hansjordnes-Bugt. Byens ,,Bakkegade" strækker sig un- 

 der den anden Afsats og parallel samme. En liden Bæk — 

 Amtmandsbækken — gjennemskjærer Systemet, men den er for 

 ubetydelig til, at den i nogen væsentlig Grad skulde have 

 kunnet bidrage til at samle Materiale til disse løse Bedæk- 

 ninger. Disse Dannelser ere utvivlsomt at henføre til de før 

 nævnte Stranddannelser, der ere afsatte langs Sundene uden 

 den mere direkte Medvirkning af noget Vasdrag. 



Profilrits Fig. 6 vil næmere belyse Forholdene her. 



Der kan være nogen Sandsynlighed for, at disse Be- 

 dækninger støtte sig til en — nu fuldkommeu dækket — 

 Bjergryg, der fra Øens Aasskraaninger spænder sig i vest-øst- 

 lig Retning ned mod det egentlige Toldbodnes. I Terrasse- 

 systemets laveste Partier er der saaledes ved Udgravninger i 

 Byens Gader truffet paa fast Berg. Men i det hele og store 



