158 



Men naar der saaledes er al Grund til at fremholde 

 det som en Kjendsgjerning, at saadanne Skjælbanker ikke ere 

 at paavise i en større Højde over Havfladen end op til 35 

 Fod, saa kunde der i saa Henseende være at opstille tvende 

 Forudsætninger. Enten ere Betingelserne for disses Dannelse 

 først indtraadtc paa den Tid, da Landet laa omtrent 35 Fod 

 lavere end nu, eller Betingelserne herfor kunne have været 

 tilstede allerede før gjennem kortere eller længere Tidsrum, 

 men andre senere virkende Kræfter have ganske udslettet 

 Sporene af de i de højere Niveauer afsatte Skjælbanker. 



For at antaj^e det første Tilfælde, maatte man forud- 

 sætte ejendommelige Forholde, der netop maatte have ind- 

 traadt paa den Tid, da Landet laa omtrent 35 Fod lavere 

 end nu. Saadanne Betingelser maatte da nærmest være at 

 søge deri, at Mollusk- Faunaen først paa den Tid var saale- 

 des udviklet med Hensyn til Lidividernes Antal, at der kunde 

 være Mulighed for, at disse Stranddannelser med sin Uende- 

 lighed af Skjælrester kunde hobes sammen. Det kunde maa- 

 ske ogsaa her fortjene at holdes frem, at Nulliporer, der i 

 saa overordentligt Antal optræder inden vore Skjælbankrr og 

 oftere danne disses næsten hell forherskende Bestanddel, ikke 

 ere fundne i de højerejliggende Afsæininger, der ere henførte 

 til den ældre Af deling. Om dette Forhold skal være at til- 

 lægge nogen særlig Betydning med Hensyn til Skjælbanker- 

 nes Optræden, ska] her lades uafgjort. Det skal dog bemær- 

 kes, at Nulliporer — i Sammenligning med de fleste Mollusk- 

 ariers Skal — raaa være modtagelige for en forholdsvis ha- 

 stig Opløsnig, og at Mangelen paa Nulliporer i de højere 

 liggende Afsætninger kunde være at søge i dette Forhold, 

 Paa den anden Side skal dog fremholdes, at Mollusk -Fau- 

 naen i vore Fjorde og Sunde allerede gjennem store Afsnit 

 af den postglaciale Tids ældre Afdeling synes at have været 

 udviklel i en saadan Rigdom, at der fra denne Side neppe 

 skulde være noget til Hinder for, at Skjælbanker ogsaa da 

 skulde kunne være hobede sammen. I de ovenfor omhand- 

 lede Terrassedannelser i Lavangen og Gratangen, selv op til 

 en Højde af 150 Fod, er saaledes Mængden af Skjælrester 

 betydelig nok, ikke alene i Lermælerne, men ogsaa i det 

 overliggende i Littoralbæltet aflejede Sand. Antallet af Arter 

 i vore Skjælbanker er visselig noget større end i de ældre 

 AfJejninger — og denne vil rimeligvis yderliger^ voxe gjen 



