168 



kaldte Amtmandsbugt. I Afsatserne mod Bugten her optræ. 

 der dels anseelige Sandpartier, og i enkelte af disse findes 

 Lag, hvori der ere nedgravede tal rige Exemplarer af Mya 

 truncata oftest med forenede Skal, Lag af Skjælbankcr bre- 

 der sig her paa mange Sleder fra Stranden i sammenhæn- 

 gende Følgerække op til en Højde af henimod 30 Fod over 

 Havfladen. Seminariets B3'gninger staa saaledes her paa en 

 Grund. der væsentlig dannes af Skjælbanker. 



Den sydlige Del af Tromsøen danner et lavt Under- 

 land — det saakaldte Lånes (d : Lavnes). Ogsaa over Fla- 

 derne her findes hyppige Skjælbanker af flere Fods Mæg- 

 tighed. 



Paa den vestlige Side af Tromsøen iidbreder sig de 

 saakaldte Langnesmyrer — et Lavland af rektangulær Form 

 af 3600 Fods Længde og 2600 Fods Brede. Efler Fladens 

 Langside langs Stranden udbreder sig en langstrakt Vold, 

 hvis højeste Punkt naar op til 39 Fod over Havfladen, Imel- 

 lem denne Vold og Øens Aasrække udbreder sig den lavere 

 liggende egentlige Langncsiiiyr. Hele denne Myr hviler paa 

 en Undergriind af Skjælmasser. Den nævnte Vold er byg- 

 get af fin Sand med hyppige Skjælsamlinger, dels som mere 

 underordnede Lag i Sandet, dels ogsaa som de almindelige 

 karakteristiske Skjælbanker. De øverste Partier af Volden 

 dannes af Rødsand med hyppige liullestensblokke, og selve 

 Overfladcn er oftere dækket af større Sandinger af Blokke, 



I min fornævnte Afhandling „0m Tromsø Amts Hæv- 

 ning inden den glaciale og postlaciale Tid" ere disse Dannel- 

 ser nærmere omhandlede. Dertil er ogsaa knyttet et Rits 

 over Langnesmyrene, derendvidere er ledsaget af forskjellige 

 Profilrits. De i nævnte Afhandling fremholdte Slutninger, 

 hvorefter disse Dannelser her skulle være at indordne under 

 Glacialtidoii, maa imidlertid i Overensstemmelse med den her 

 leverede Fremstilling blive at berigtige derhen, at samtlige 

 Skjælsamlinger her tilhøre den postglaciale Tids yngre Af- 

 deling, medens de ovre Partiei- af Volden med sine Rulle- 

 stenssamlinger muligens kunne \ære at tilskrive den før om- 

 handlede yngre Kuldeperiode. 



Nordre Rottenbogelv har sit Udiøb ved Langnesmy- 

 leiis nordlige Afslutning. Ved Elvens Udløb — eller egent- 

 lig lidt udenfor samme efter dennes Forlængelse — hævcr 

 sig paa Sydsiden en stejl Mæl gjennem flore Hundrede Fods 



