193 



synes at tilsige — saa har man et bestemt udpræget Fjeld, 

 drag, der stræk^er sig gjennem hele Amtets Længde. 



Tværsnit gjermem Draget ville udåd mod norsk Side 

 vise stejlt stigende Afhæng. Dette skyder op enten lige fra 

 Havlinjen eller ogsaa fra Bunden af dybt indskaarne Dalfø- 

 rer, hvis Bund i Regeien endog vi! ligge lavere end 300 Fod 

 over Havfladeu. Afhæugel naar gjennem forskjellige, dog al- 

 tid korte — Foiholdet seet i det store — næslen forsvin- 

 dende Brydninger, Fjeldmassens Højkant, og Tværsnittet vil 

 fra nu af oventil vise en smaatakket, men forørrigt paa det 

 nærmeste horisontal Linje, dog med svag Heldning indover. 

 Denne løber frem efter Dragets Brede, indlil Fjeldmassen 

 styrter ned over det østlige eller indre Afhæng mod inden- 

 for liggende lavere Højfladevidder, hvis midlere Højde under 

 Dragets Fod kau ansættes til omtrent 1500 Fod over Hav- 

 fladen. Denne iløjfiade er egentlig den vestre Afslulning af 

 det store Skraaplan, der langsomt helder ned mod den bott- 

 niske Bugt. 



Saaledes som dette langstrakte Fjelddrag optræder ef- 

 ter den her leverede Fremsiiiiing, vil dets Charakter maaske 

 heldigst kunne angives ved at beregne det som en mægtig 

 Mutvold, der gjennemsætter Tromsø Amt gjennem dets hele 

 Længde og skyder frem nogenlunde ligeløbende med den nu. 

 værende Kystlinje. 



Murvoiden naar i Hegelen sin største Højde lige ved 

 det ytre Afhæng. De højeste Fjeldtoppe ville ogsaa hyppigst 

 findes at skyde frem i Nærheden af eller ofte endog saagodt- 

 som umiddelbart fra dette. Som saadanne skulle her frem- 

 holdes de før nævnte: Geirio Gaisi og Røieln ved Reisenel- 

 vens nedre Løb, Ottertinderne ved Storelvens Udløb, Rosta- 

 fjeldet, der — Rokumbori ved Altvandet fraregnet — er det 

 højeste Punkt mellem de fra Murvoiden opstigende Toppe, 

 endvidere Alaptoppene og Istinderne i Maalselv og Bardo, 

 Snehætten over Salangen samt Mælketinderne ned mod Grat- 

 tangen. Ligesaa høje Toppe som de højeste her nævnte 

 kunne vel træde frem langt fjernede fra det ytre Afhæng og 

 endog lige mod det indre Afhæng — men disse ere dog alene 

 at opfatte som enkeltvise Undtagelser. 



Den midlere Højde for Murvoldens øvre Flade er det 

 umuligt at angive med tilnærmelsesvis Nøjagiighed. Deitil 

 vilde udfordres et langt større Antal Højdebestemmelser end 



