de, man for Tiden har. Naar det her ansættes til omkring 

 3000 Fod, vilde dette dog antagelig nogenlunde stemme med 

 det virkelige Forhold. 



Der er i en Henseende en stærk fremtrædende For- 

 skjel mellem Murvoldens indre og ydre Partier. Fra den 

 ytre Side skjære sig saaledes ind iBjergmassen hyppig dybe 

 og trange Dalfører, hvoraf flere som aabne gjenneiuskjære den 

 hele Murvold under stadig stigende Bimdflade, indtil de naa 

 op til de fra de! store østlige Skraaplan udskydende Højfla- 

 departier. Men ved Siden heraf stikker ogsaa andre Dalfø- 

 rer ind fra Vestkanten, der som lukkede Daldrag ende i selve 

 Bjergmasseij, men ofte saa langt inde i denne, at alene en 

 forholdsvis smal Vold eller Ryg standser det fuldstændige 

 Gjennembrud. Ogsaa fra den indre Side kan Fjeldmassen 

 gjennemsættes af daliignende Indskjæringer, der tildels kunne 

 optræde som mere selvstændige Dalløb, men som dog i Re- 

 gelen ville findes knyttede som et Slags Forgreninger til det 

 store østlige Skraapians højere liggende Partier oppe under 

 Muivoldens Afhæng. Breden i disse er ogsaa oftest ganske 

 anderledes fremtrædende, end Tilfældet er inden Vestsidens 

 trange Dalløb, og de erholde derfor ogsaa et langt stærkere 

 Præg af at være Højfjeldsindsænkninger end egentlige Dalfø- 

 rer. Idet disse Indsænkninger allerede skjære sig ind fra en 

 temmelig anseelig Højde — 1500' — over Havfladen, vil og- 

 saa Højden af de dem omgivende Fjeldpartier være forholds- 

 vis ringere, og det saameget mere, som Murvoldens Højflade 

 som nævnt i Regelen skraaner indad. Denne Forskjel i den 

 i Murvoldens indre og ytre Partier optrædende Fjeldbygnings- 

 charakter ligger ogsaa klart tilskue paa saadanne Punkter, 

 hvorfra man paa engang kan se ned til begge Sider. Naar man 

 saaledes fra den smale Ryg, der skiller mellem Sørdalen i Bardo 

 ogTornetræsk paa svensk Side, kaster Blikket tilgbegge Sider, 

 saa vil her den stærkeste Modsætning træde frem mellem de 

 aabne og lyse Vidder, der brede sig om Torne-Træsk paa 

 den ene Side og paa den anden Sørdalens og Bardos dybt' 

 indskaarne og trange Fjeldrevner, der snor sig ind i Fjeld- 

 massen med sine bratte Dalvægge og sine mørke og truende 

 Slagskygger. 



Med Hensyn til Spørgsmaalet om den skandinaviske 

 Halvøes Orograti, saa har under Fremsillingen deraf til de 

 forskjellige Tider forskjellige Synsmaader gjort sig gjældende. 



