225 



optages af Elven, paa begge Sider af samme fra den eller 

 indover, og dette regelmæssigt igjennem en temmelig lang 

 Strækning. Der er ikke nogelsleds i Nærheden af dette 

 Strøg paavist eruptive Masser, hvem denne Sønderriven af 

 de sammenhængende Skiferlag kunde være at lilskrive. 



Men ved Siden af denne i nord-sydlig Eetning vir- 

 kende Hævningskraft synes der at være Grund til at forud- 

 sælte, at der ogsaa har virket andre hævende Kræfter under 

 Strøgretning af omtrent 130 ^ Dette synes paa den ene Side 

 at skulle fremgaa deraf, at dette er en over store Vidder ret 

 forherskende Strøgretning inden de fSkiferafdelinger, der 

 bygger Kjøldraget, men paa den anden Side ogsaa deraf, at 

 dette gjennemskjæres af en Række af transversale Dalløb 

 eller Spalter, der stryge paa det Nærmeste i denne Retning. 

 Med Hensyn til disse antages følgende Forhold ikke at burde 

 lades upaaagtet. Et Blik paa Kartet vil nemlig vise, at der 

 i det Hele og Store er en i høj Grad paafaldende Overens- 

 stemmelse med Hensyn til den indbyrdes Afstand mellem 

 disse paa hinanden følgende transversale Hovedindskjæringer 

 i Kjøldraget. Som før nævnt under den orografiske Over- 

 sigt, ere disse nordenfra sydover: Rejsenelv, Kaafjorddal, 

 Storfjorddal, Eostadal med Dividal — der her ere at betragte 

 uaderet — Kirgesdal og Bardodal. Mellem Reisenelv og 

 Kaafjorddal er vel Afstanden ind i Landet noget mindre paa 

 Grund af Reisenelvens Afbøjning mod Syd. Tager man der- 

 imod Afstanden mellem disse længere ud, omlrent fra Kaa- 

 fjordelvens Munding, saa vil ogsaa her Afslanden findes gan- 

 ske stemmende med Afstanden mellem de andre paa hinan- 

 den følgende transversale Dalstrøg. Rostadal og Dividal 

 danne vistnok en bestemt Undtagelse herfra. Da de imid- 

 lertid ved sit Udløb i Maalselven støde saagodtsom umiddel- 

 bart sammen, synes der at være Føje til — som ovenfor 

 gjort — her at slaa dem sammen til et Fællesføb. Kir- 

 geselv og Bardo have ogsaa ved sit Udløb i Maalselven en 

 mindre indbyrdes Afstand, end Sammenstillingen her kræver, 

 men længere ind bøjes de ud fra hinanden, saa ogsaa her 

 Forholdet vil findes bevaret. Det siger sig naturligvis selv, 

 at der paa Grund af Dalløbenes Bøjninger altid vil være at 

 paavise mange Afvigelser fra det paapegede Forhold, men i 

 det Hele og Store er Overensstemmelsen saa paatagelig, at 

 man her vel maa modtage et bestemt Indtryk af, at delte 



