227 



kjæde Ogsaa den Omstændiglied, at de mægtige og dybe 

 Fjordløb — Lyngen med dens Foiisættelse Storfjorden paa 

 den ene Side og Ulfsfjorden med Sørfjorden paa den anden 

 — skjæret- sig ind paa begge Sider af Gabbrodraget, ligelø- 

 bende med samme og netop følgende dette gjennem dets 

 hele Længde, synes ogsaa at vidne for, at voldsomme Hæv- 

 ningskræfter her have virket i nord-sydlig Retning, og at 

 disse til begge Sider have været afløste af stærke Sænk- 

 ninger. 



c) Sørfjordens Fjeldparti. Dette er byggel af 

 Lag, tilhørende Glimmerskifergruppeo. Tildels træder her muli- 

 gens ogsaa frem Partier tilhørende Skifergruppe Nr. 3 — For- 

 holdet i saa Henseende er ikke klart. De af Skiferafdelin- 

 gerne hyggede Aasrygge have en syd-nordlig Retning, lige- 

 som ogsaa Gliramerskiferen viser en temmelig regelmæssig 

 nord-sydlig Strøgrelning med vestligt Fald af mellem 30 a 

 40 ^. I et Bælte, der paa det Næ-rmeste gjennemskjærer 

 Halvøen efter Midtlinjen fra OSO til VNV, bryder der frem 

 mellem Grundtjeldets Gneisdannelser et mægtigt Parti af en 

 granitisk Varietet, der taarner sig op i høje, tildels ubestige- 

 lige Tinder. Paa sine Steder udsender Graniten Ramificatio- 

 ner imellera Glimmerskifergruppens Lagmasser. 



Graniten oplræder saaledes her ikke paa nogensom- 

 helst Maade som et bestemmende Led ligeoverfor Fjeldpar- 

 tiets orografiske Fremtræden i det hele. De af Glimmerski- 

 feren hyggede Fjelddrag stryge lodret mod Granitbæltel, og 

 del samme er ogsaa Tilfældet med -Glimmerskiferens Strøg- 

 retning. 



d) T r oms e sunde is Fjeldd'rag. Fjeldmasserne 

 her ere væsentlig hyggede af Glimmerskifergruppens Lag med 

 en Strøgretning, der i Regelen er henimod nord-sydlig, og 

 tillige med Foldninger, idet Faldet kan være saavel østhgt 

 som vestligt. Faldvinkelen naar ofte op til 30^. Tromsdals- 

 tiuden, der, som før nævnt, hæver sig op som Dragets højeste 

 Punkt, er bygget af en massiv Bjergart, dei- vel nærmest er 

 at opføre som en Eklogit. Denne synes at hvile paa en 

 skaalformig Indsæ,nkning i Glimmerskiferen, hvis Lag rundt 

 Fjeldkeglen falder ind under Eklogiten, Tromsclalstindens 

 Bjergart optræder — enkelte mindre helt underordnede Par- 

 tier sat ud af Betragtning — alene paa dette enkelte Punkt 

 i noget større Masser og udøver saaledes ingen Indflydelse 



