Pattedyr. 



men gor man et Længdesnit gennem Tak og Rosenstok, viser det 

 sig, at Benmassen i bægge uden Grænse gaar over i hinanden. 



Takken fad des som bekendt med visse Mellemrum (sædvanlig 

 et Aar). Forud for Fældningen foregaar der i den øverste Ende 

 af Rosenstokken, tæt under Takken, en Opløsning af Benmassen: 

 der danner sig smaa Hulrum, som flyder sammen til et storre, 

 spalteformigt Hulrum [s i Fig. i), der som en Tværspalte adskiller 



Tak og Rosenstok, saaledes at de 

 sluttelig kun er forbundne med 

 hinanden ved et ringe Antal svage 

 Benbjælker; udvendig paa Rosen- 

 stokken markeres dette Sted ved 

 en ringformig Fure (fj : her er der 

 ogsaa foregaaet en Opløsning af 

 Benmassen. Sluttelig er Forbin- 

 delsen saa svag, at Takken falder af, 

 naar den stødes mod en eller anden 

 Genstand^. 



Efter Fældningen finder man 

 Enden af Rosenstokken som en 

 rund blodig Flade, der snart be- 

 dækkes med en Saarskorpe. Fra 

 T^- , T , -, r> .1 den omgivende Hudrand vokser 



rig. I. Længdesnit gennem Rosenstok- ^ 



ken og den nederste Del af Takken af saa en hvælvet Ring, bestaaende 

 en Raabiik, kort for Fældningen vilde af nydannet Hud , udover Enden 



have fundet Sted (den anden Tak var „r r> ^^ ^j- i i t-j-„ j ^ 



„ ^ ^ ai Rosenstokken, samtidig med at 



allerede afkastet), s Spalterum, / Ring- 



fure. - Ganske lidt forsiorret. ^len skorpeklædte Saarflade bliver 



mindre og mindre. Efter kort Tids 

 Forløb sidder der da paa den aftaldne Taks Plads en hvælvet 

 Hudpude, midt paa hvilken der findes en lille skorpeklædt Saar- 

 flade. Denne Hudpude, der er forsynet med fine Haar, er An- 

 lægget til den nye Tak. Den vokser hurtig i Vejret og meget 

 snart beg}^nder den ved Grunden at forbene; saa længe Væksten 

 varer, er den blød i Enden (eller i Enderne), men samtidig med 



^ Den her omtalte Resorption af Benmassen finder Sted i Rosenstokken, hvis 

 øverste Del (om end kun en ringe Del) følger med Takken, naar denne falder af. 

 Rosenstokken forkortes saaledes ved hver Fældning og er i Virkeligheden hos gamle 

 Hjorte kortere end hos unge. 



