Raadyret. j n 



bleven blottet ved Fejningen, der saaledes ødelægges; ud fra denne 

 Flade trænger Destruktionen kileformig ind, til stdrre eller mindre 

 Dybde. Naar Saaret er lægt, ser Træet i det ydre i alt væsentligt ud, 

 som om det aldrig havde fejlet noget, ja — for Askens Vedkom- 

 mende ialfald — er Barken paa den Del af Overfladen, der svarer 

 til det gamle Saars Omfang, endog særlig smuk og glat (den er 

 jo nydannet) ; men skærer man et saadant Træ igennem paa tværs, 

 vil man finde et storre eller mindre fordærvet Vedparti inde i det. 

 Den Skade, som Raavildtet anretter ved at feje, er derfor i Virke- 

 ligheden storre, end man i Almindelighed tror; en stor Del af 

 Skaden sidder gemt i de ældre Træer. h.\. Tilstedeværelsen af et 

 stdrre Fejningssaar ogsaa sætter Træets Vækst tilbage, er en Selv- 

 følge (smlgn. de Bemærkninger, som nedenfor er gjorte om Kron- 

 vildtets Skrælning). 



De vigtigere Træarter, som særlig er udsatte for Raabukkens 

 Fejning, er hos os Lærk og Ask; endvidere Birk,Weymouths- 

 fyr osv. Fremmede Træarter, eller Arter, der kun er repræsen- 

 terede paa Stedet i ringe Antal, fejes ligeledes med Forkærlighed. 

 Det er især Træer, som staar nogenlunde frit, der fejes. Den Skade, 

 som selv et ringe Antal Bukke kan anrette, er ikke ubetydelig, 

 idet der til Rensningen af én Opsats for »Bast« kan gaa et an- 

 seligt Antal unge Træer. 



Ogsaa udenfor Fejningstiden (der for hver Buk skal vare c. 14 Dage)^ 

 bearbejder Raabukken jævnlig — især i Brunsten — unge Træer med 

 sin Opsats, »slaar«, som det kaldes, og fremkalder herved lignende Be- 

 skadigelser som ved Fejningen. 



Raavildtet skræller ikke eller ialfald i saa ringe Grad, at det 

 ingen Betydning har. Altum^ nævner dog, at han har set Skrælning 

 af Raavildt paa Sambucus racemosus, og at det ikke er ualmindeligt, 

 at det om Vinteren begnaver Grenene af fældede Bævreaspe. 



Det bedste Middel saavel mod Raavildtets Bid som imod 



Fejningen, er Indhegning af Kulturerne, hvilket jo ogsaa anvendes 



mere og mere. Mod Biddet anvendes mange Steder, vel især 



paa Gran og Ædelgran (ogsaa paa Fyr), en let Bestrygning af Toppen 



med Tjære ^, hvilket i Almindelighed giver gode Resultater, idet 



^ Dansk Jagttid. lO. Aarg. S. 189. 



^ Zeitschr. f. Forst- u. Jagdwesen 20. Jhrg. S. 756. 



* Se bl. a. Altum, Antheeren d. Nadelholztriebe gegen Wildverbiss. i: Zeitschr. 

 f. Forst- u. Jagdwesen 11. Jhrg. S. 98. — Pfizenmayer i: Allgem. Forst- u. Jagd- 

 zeitung 44. Jhrg. S. 428. 



Boas : Forstzoologi. 2 



