22 Pattedyr. 



storre Aske end Raadyret; paa Stamhuset Benzon saa jeg saaledes 

 for nogle Aar tilbage en stor Askekultur ødelagt af Kronvildt paa 

 denne Maade. Ogsaa ved med Klovene at skrabe saaede Agern 

 frem kan Kronvildtet gore følelig Skade. Fejningen foregaar 

 paa lignende Maade som for Raavildtets Vedkommende, tildels paa 

 tyndt Materiale, men tildels ogsaa paa tykke Stammer, og har lig- 

 nende Følger. 



Ogsaa Kronvildtet >^ si aar«, særlig i Brunsttiden, Træerne i Ra- 

 seri med Geviret, kan paa denne Maade f. Ex. slaa Grenene af den ene 

 Side af yngre Naaletræer. Den Skade, der paa denne Maade anrettes, 

 skal dog ikke være af Betydenhed-*^. 



Storst Skade gor dog Kronvildtet ved at skrælle^, ved at 

 afgnave eller afflaa Bark for at fortære den. Dette foregaar paa 

 nogle Steder udelukkende eller overvejende ved Vintertid, paa andre 

 Steder baade Vinter og Sommer, og Skrælningen er da hyppig 

 netop stærk, naar Vildtet har fuldtop af andet at æde. Ved Som- 

 merskrælningen afflaas Barken i storre eller mindre Flager, idet 

 Dyret sætter Fortænderne ind i Barken og dernæst med Kæberne 

 ligesom med en Tang trækker opefter; Barken løsnes paa denne 

 Aarstid (»Safttiden«) let fra Veddet, som blottes fuldstændig. Om 

 Vinteren, naar Barken sidder fastere, kan den ikke saaledes flaas 

 af; D}'ret skræller eller skraber da, sædvanlig nedenfra-opefter, 

 Barken af med Fortænderne, som den sætter skraat ind; Dele af 

 det inderste Lag af Barken bliver da siddende tilbage. Den af- 

 flaaede eller afskrabede Bark fortæres omhyggelig; det er kun und- 

 tagelsesvis, at Vildtet lader den afskrællede Bark ligge ^. 



Kronvildtet skræller mange forskellige Træarter, saa vel Løv- 

 som Naaletræer, men det Træ, som det ganske særlig gaar ud 

 over, ialfald her i Landet, er Rødgran^. Det er Graner af meget 

 forskellig Alder, fra en halv Snes Aar og hojere op, man ser skræl- 

 lede af Kronvildtet. Efter Reuss er Faren storst efter den forste 

 Gennemhugning (altsaa naar Træerne er c. 20 Aar gamle), fordi 

 Stammerne da bliver lettere tilgængelige, idet der lysnes imellem 



^ Altum, Forstzool., 2. Aufl., i.Bd. S.347. 



^ Reuss jun., Schalbeschiidigung durch Hochwild. Berlin 1888. (Hovedværk). — 

 Kamer, Das Schålen des Rothwildes mit besonderer Beriicksichtigung d. Wildfiitte- 

 rung. i: Tharander Forsti. Jahrb. 30. Bd. (1880) S. 39 — 133. 



^ Reuss, anf. Sted S. 38 — 39. 



* Smlgn. ogsaa Reuss, anf. Sted S. 8. 



