Krondyret. 27 



Jerntraad og skal kunne holde 8 — loAar. Regner man, at Træerne 

 er mest udsatte for Skrælning fra det 20. til det 40. Aar, behøver 

 den altsaa kun at fornyes én Gang. For at Jerntraaden ikke under Stam- 

 mens Vækst skal vokse ind i denne, bor der mellem Risene være 

 nogle stærkere Grene, som da vil sprænge Traadene, inden dette sker. 

 En nærmere Betragtning af den Skade, som Kronvildtet kan gore 

 paa Markerne, ligger udenfor denne Bogs Ramme. Det skal dog 

 anføres, at Kronvildtet kan gore betydelig Skade ved at æde og 

 nedtrampe Sæd, ved med Klovene at kradse Roer og Kartofler op 

 osv. Navnlig fra ældre Tid foreligger der stærke Klager over Skade 

 paa Markerne af dette og andet Storvildt; ja Hjortene »spidsede« 

 (stangede) endog Heste og Kvæg ihjel og lemlæstede Mennesker. 

 Enkelte Individer var aabenbart særlig ondskabsfulde og dristige; 

 saaledes klages i en Ansøgning specielt over »en gammel skadelig 

 Hind«, og der andrages om, at »dette mærkelig skadelige Dyr« 

 maa blive dræbt ^. 



3. Daadyret (Cervns damaj^. 



Halen er af en Hjorts at være lang, langhaaret, sort paa Oversiden. 

 Spejlet hvidt. Om Sommeren er Daavildtet sædvanlig rødbrunt 

 med hvide Pletter; Bugsiden hvid. Om Vinteren er det graabrunt, 

 uden Pletter. Taaregruberne er mindre stærkt udviklede end hos 

 Kronvildtet, men fuldkommen tydelige. 



Det forste Gevir^ udvikles, naar Dyret er henved i Aar 

 gammelt, og er renfejet i August, naar det er lidt over et Aar. 

 Det er et Par kortere eller længere Spidser, som fældes i Juni, naar 

 Dyret er henved to Aar gi. Det andet Gevir, som dernæst ud- 

 vikles, har sædvanlig 3 eller 4 Ender paa hver Tak. Efter senere 

 P'ældninger — i April-Maj — tiltager som sædvanlig Endernes Antal, 

 og Geviret, som hos de unge Dyr er trindt, bliver mere og mere 

 udfladet i den yderste Del og antager efterhaanden den bekendte 

 Skovlform. Fejningen foregaar i September. 



^ C. Christensen, Horsholms Historie S. 88 — 89 og sammes Agrarhist. Studier II. 

 I. Bd. S. 122—23. 



^ Mellin, Oekonomische Naturgesch. d. Damwildprets. i: Schriften d. Berlin. 

 Gesellsch. naturforsch. Freunde 2. Bd. (1781) S. 162 — 213. 



^ Joseph i Monatschr. f. d. Forst- u. Jagdwesen 19. Jhrg. S. 333 — 36. 



