Skovmusen. 



35 



Værelser. Den danner sig en Bolig i Jorden, hvori den ogsaa 

 samler sig Forraad^ Det er en ualmindelig væver og springsk 

 Mus, der ogsaa er i Stand til at klatre op i Træer osv. Dens 

 Hovednæring er Frø: Agern, Bog, Hasselnødder, Naaletræfrø, Korn 

 m. m.; den fortærer gerne Frugt; den kradser spirende Frø op; 

 endvidere tager den ogsaa animalsk Føde, Insekter o. desl. 

 Nødderne aabner den ved at gnave et Hul paa Skallen med For- 

 tænderne. Efter alt at domme holder den sig ved Valget af sin 

 Føde til Ting, der hverken stiller for store Krav til Kindtænderne 

 eller til Fordojelsen. 



Skovmusen gor udelukkende Skade i Skoven ved at fortære 

 Skovfrø og ved at kradse udsaaede, spirende Frø (Bog og Agern) 

 op. Hvor stor Skade den gor paa den forstnævnte Maade, er det 

 naturligvis vanskeligt at sige noget om; det er paa Grund af det 

 store Antal, hvori den findes, vel muligt, at den nu og da kan 

 skade naturlige Foryngelser. Nogen storre økonomisk Betydning — 

 ialfald i Sammenligning med, hvad andre Mus præsterer i Skoven 

 — har dette dog næppe, ligesaa lidt som den ved at kradse spi- 

 rende Frø op vides at have anrettet Ødelæggelser af storre Omfang. 



I det hele er Skovmusen et Dyr, der, set fra et forstligt Stand- 

 punkt, kun spiller en beskeden Rolle i Skoven. Den er ikke 

 Barkæder; naar man har ment, at den spillede en Rolle i denne 

 Henseende, er ^et sikkert sket med Urette^; det Gnav, som man 

 har tillagt Skovmusen, skyldes Rødmusen og Markmusen (se nedenfor). 



Anmærkning. Jeg anser det for hensigtsmæssigt her at anføre 

 de vigtigste Kendetegn for de andre indenlandske A rter af Slægten ' 

 Mus; paa deres Levemaade er der ingen Anledning til at gaa ind, da 

 de udelukkende holder sig til Marken eller til Husene. 



a. Husmusen (M. musadus) adskiller sig i Almindelighed ved 

 sin kendelig ringere Storrelse, en mindre spids Snude, kortere Bagfodder, 

 en mere graalig Rygside og mere smudsighvid Bugside fra Skovmusen, 



^ Melchior (anf. Sted S. 102 — 3) beskriver Boligen paa følgende Maade: ^Lige 

 under Jordskorpen graver den sig horizontale Gange , undertiden af en halv .Snees 

 Alens Længde, fra hvilke skraatliggende mindre Gange føre ned til dens Bolig, som 

 bestaaer af to smaa Huler, den ene til Forraadskammer , den anden til Leiested for 

 hele Familien , og ved denne sidste er igjen et eget lidet Rum for Ureenligheden, 

 hvilken de aldrig lægge paa det egentlige Leiested. En saadan Bolig er gierne fra 

 en halv til een Alen under Jordskorpen . . .i 



^ Se ^Musene i vore Skove« S. 10 — ^14. 



