Rodmusen. ^7 



Rødmusen er et endnu mere udpræget Skov dyr end Skov- 

 musen og træffes vistnok i Reglen kun, hvor der findes Træer eller 

 hvor der ialfald er Træer i Nærheden^. Den færdes Sommer og 

 Vinter i stort Antal i vore Skove ; hvor talrig den er, ser man bedst 

 af det betydelige Antal , der fanges om Vinteren i Fælder og 

 Gruber i Skoven. I Modsætning til andre Studsmus klatrer den 

 godt, endog hojt op i Træerne; ligesom andre Studsmus graver 

 den sig Gange i Jorden. Den fortærer en Mængde forskellige Slags 

 Planteføde, ogsaa gerne dyrisk Føde, naar saadan tilbyder sig. 

 Reden anlægges i en Udhuling paa Jorden mellem tæt Græs ; den 

 bestaar af Græs og Mos (Bell). 



I forstlig Henseende knytter Interessen ved Rødmusen sig væ- 

 sentlige til den Skade, den anretter ved at gnave Bark af yngre 

 Træer om Vinteren^. Det er vel ikke den, der er Skyld i det 

 værste Musegnav, der finder Sted i vore Skove om Vinteren, 

 nemlig Gnavet paa de unge Bøge tæt nede ved Jorden; men den 

 Skade, Rødmusen gor, er alligevel ingenlunde uden Betydning. 



Rødmusens Gnav er i Modsætning til Markmusens, som senere 

 skal omtales, karakteriseret ved, at det ikke holder sig til den aller- 

 nederste Del af Stammen, men sædvanlig strækker sig hojt op i 

 Træet. Det er endvidere præget af, at det er en noget svagere 

 Mus, det skyldes: den vælger fortrinsvis Træer med blødere, finere 

 Bark, og Gnavet er ikke saa dybt som Markmusens. Her i Landet 

 er det af vigtigere Skovtræer efter min Erfaring særlig tre: Ask, 

 Lærk og Weymouthsfyr, som det gaar ud over. 



^ Sp. Ulrich har dog en Gang fanget Rødmusen »ved et Gjærde temmelig langt 

 fra Skov« ("»6. alm. Møde af danske Skovbrugere« S. 46 [Særtryk af »Forsttidende« 



4. Aarg.]). — Hagemann meddeler i Norsk Forstforen. Aarbog f. 1885 S. 96, at han 

 har truffet den »i Kj ældere og Madboder fortærende Kjødvarer« ; derefter skulde den 

 altsaa ligesom Skovmusen undertiden tage Ophold i Huse , hvilket jeg ellers ikke 

 mindes at have hørt eller at have set angivet. 



^ Tilligemed de andre i Skoven levende Mus gor den sikkert ogsaa en Del 

 Skade ved at æde Skovfrø samt udsaaede Frø. Smlgn.Altum, Unsere Mause S. 17. 



^ Smlgn. specielt for Rødmusen følgende: Beling, Beitrag z. Naturgesch. d. Wald- 

 Wiihlmaus. i: Monatschr. f. d. Forst- u. Jagdwesen 17. Jhrg., 1873, S. 561 — 568. 

 — Hagemann, i Norsk Forstforen. Aarbog f. 1884 S. 213 — 14 og samme Aarbog 1885 



5. 96 — 100. — Reiss, Beschådig. V. Larchen d. Arvicola glareolus. i: Allgem. Forst- 

 u. Jagdzeitung 66. Jhrg., 1890, S. 158 — 59. — Coester, Z. forsti. Bedeut. d. Rotel- 

 maus. Sammesteds S. 374 — 75. 



