Rødmusen. 



41 



har i det hele en ganske anden Karakter end det ovenfor omtalte 

 Gnav. 



Overhovedet kan man sige, at næsten alt hojt siddende Muse- 

 gnav skyldes Rødmusen. Naturligvis kan det dog enkeltvis fore- 

 komme, at et ungt Træ ved at blive begravet i en Kvasbunke eller 

 Snedrive bliver tilgængeligt i storre Hojde for den ikke klatrende 

 Markmus (se nedenfor) og saaledes bagefter viser et hojtsiddende 

 Gnav, som ikke skyldes Rødmusen. Er en Træart hyppigere 

 gnavet i nogen Hojde over Jorden, kan man rolig tilskrive Rød- 

 museri Skaden; er det derimod en Sjældenhed, at noget saadant 

 findes, kan man ikke uden videre erklære Gnavet for Rødmuse- 

 gnav, men det maa forst undersøges i hvert Tilfælde, om Forholdet 

 ikke er som ovenfor nævnt. 



Af andre Træarter, for hvis Vedkommende jeg her fra Landet 

 har Erfaring for Rødmusegnav, kan nævnes Avnbøg, Douglas- 

 gran og Østerrigsk Fyr^. Paa Bøg er Rødmusegnav heldigvis 

 sjældent, men træffes dog nu og da, om end kun paa enkelte 

 Planter eller Smaagrupper af Planter; Barken er tagen af helt ind 

 til Splinten^. Ogsaa Rødgran begnaves heldigvis kun sjælden af 

 Rødmus. — Af væsentlig forstlig Betydning hos os er kun Rød- 

 musegnavet paa Ask og Lærk. 



^ For nogle Aar siden har jeg faaet tilsendt nogle Pilegrene, afskaame tæt ved 

 Jorden; de var fra Basis og hojt opefter musegnavede , aabenbart af Rødrausen; 

 Barken var kun pletvis tagen af i sin hele Dybde, for en stor Del sad endnu Basten 

 paa. Men hvad der var særlig mærkeligt var, at Topkvistene laa afbidte paa Jorden, 

 begnavede ligesom de andre. Beling (anf. St. S. 563 — 65) omtaler ogsaa, at Torste- 

 træer begnavede af Rødmusen »undertiden var afbidte i Spidserne«, og at de af bidte 

 Spidser var slæbte bort og afbarkede. 



^ Et saadant Tilfælde saa jeg i 1895 paa en lille Gruppe Bøge i Udkanten af en 

 Bevoksning i Brødemose Skov, Frederiksværk -Tidsvilde Distrikt. De unge Træer var 

 gnavede hojt op paa Stammen af en Mus ; en Stamme , som jeg tog med , har 

 et sammenhængende Barksaar af 22 Tommers Længde, der begynder omtrent 1V2 Alen 

 over Jorden og strækker sig opefter. Efter indhentet nojagtig Oplysning har der ikke 

 ligget nogen Kvasbunke eller lignende paa Stedet (hvori A. agrestis havde kunnet 

 færdes); og senere oplystes det endvidere (ved Forstassist. Helms), at saadant Muse- 

 gnav ogsaa findes paa Smaagrupper inde i Bevoksningen, hvilket illusteredes ved et 

 Par Stammestykker , der er afsavede i Alen over Jorden , og som bærer tydeligt 

 Musegnav. Gnavet maa derefter uden Tvivl skyldes Rødmusen, som ogsaa i Fangen- 

 skab , om end ikke med Forkærlighed , fortærer Bøgebark : thi at A. agrestis , der 

 ellers holder sig til Jorden, her skulde være optraadt som Klatrer, anser jeg for 

 usandsynligt. 



