Markmusen. 



49 



I stor Udstrækning søger man at modarbejde Markmusene ved 

 Indfangning. Mange Steder anvendes Gruber af omtrent en 

 Alens Dybde, i Almindelighed runde i Tværsnit, med skraanende 

 Vægge, bredere forneden end foroven. Saadanne Gruber — som 

 snart opdages og røgtes af Ræven — fanger ganske godt, men en 

 fuldstændig Rensning vil man næppe kunne opnaa ved deres Hjælp. 

 Mere grundig er Fangsten ved Hjælp af Fælder, der jo gaar ud 

 paa at lokke Dyret ind paa et Sted, hvor det fanges eller dræbes 

 — medens Gruberne nojes med de Dyr, der tilfældig falder ned i 

 dem. Fælderne er dog meget dyrere end Gruberne og kræver en 

 Del Pasning, som mange Steder maa udføres ved særlig Arbejds- 

 kraft. Af Fælder kan nævnes den af Sp. Ulrich konstruerede^ osv. 



Endvidere anvendes i stor Udstrækning Gift imod Musene. Tid- 

 ligere anvendtes meget Witherit (kulsur Baryt), Rævekage eller Strand- 

 log, der i Pilleform (i en Dej) eller paa lignende Maade anbragtes i 

 Skoven. Paa Grund af de med disse Midler forbundne Ulemper (Pillerne 

 maatte idelig fornyes, da de ved Fugtigheden fordærvedes) har man i 

 de senere Aar vistnok de fleste Steder her i Landet forladt dem og 

 anvender nu mest Strychnin -Hvede: Hvedekorn mættede med 

 en Strychnin-Opløsning og farvede røde med Monje (det sidste for 

 at Fugle ikke skal æde tabte Korn)^. Hveden udsættes i Kultu- 

 rerne i Smaakasser eller i Drænror; den holder sig godt og ædes stærkt 

 af Musene, som i Reglen hurtig dør^. Strychninen renser Kulturerne 

 fortrinlig for Mus og maa stilles i forste Række mellem Midlerne 

 imod Museskaden; navnlig maa den stærkt anbefales, naar man vil 

 have en ojeblikkelig Virkning. Skyggesiderne ved Strychninen er, 

 at dens Anvendelse ikke er ganske billig, og at den udsatte 

 Strychninhvede frembyder en vis Fare for andre Dyr; Ræve, Katte, 

 Ugler osv. dør undertiden ved at fortære de str>'chninforgiftede Mus, 

 Mejser og andre Smaafugle ved at æde af Hveden. 



Et nyt Middel, der for faa Aar siden er fremkommet, og som 

 ligeledes meget maa anbefales, er Musetyfus-Bacillen. Denne 

 Bakterie er Aarsag til en Sygdom, der optræder hos Markmusen 



^ Se Tidsskr. f. Skovvæsen l. Bd. S. 178. 



^ Strychninhvede falbydes fra forskellige Apotheker her i Landet; vil man selv 

 tilberede den, maa Strychninens store Farlighed vel erindres. 



^ De fleste Markmus dør efter Nj'delsen af nogle faa Korn (med 3 — 4 "/oo Strych- 

 ninindhold). Rød- og Skovmus synes i Reglen at kunne taale en Del mere, nogle 

 Exemplarer endog meget mere. 



Boas: Forstzoologi. a 



