r^ Pattedyr. 



Ho; Reden er en halv Snes Tommer i Diameter. Egernet benytter 

 sin Rede baade som Hvile- og Tilflugtsted og til at føde sine 

 Unger i. Det er et udpræget Dagdyr. Det yngler i Reglen to 

 Gange ^ aarlig, parrer sig forste Gang i Marts-April, det forste Kuld 

 fødes i April eller Maj. I hvert Kuld 3 — 7 Unger. 



1 Melchiors Bog om de danske Pattedyr, der udkom i 1834, 

 skrives der om Egernet, at det findes baade i Sjælland, Fyn og 

 Jylland, men ingenlunde hyppigt og langtfra i alle Skove. Det 

 sidste gælder endnu; i mange Skove mangler Egernet ganske. 

 Derimod er det siden hin Tid aabenbart tiltaget stærkt i Mængde 

 adskillige Steder her i Landet; det er saaledes nu almindeligt paa 

 Fyn^. Saa hyppigt som i Norge og Sverrig eller i Tyskland er det 

 dog ingenlunde her i Landet. Dets Tiltagen staar formodentlig i 

 Forbindelse med Udbredelsen af Naaletræs-Kulturen; thi om end 

 Egernet træffes baade i Løv- og Naaleskov, hører det dog vistnok 

 især hjemme i sidstnævnte. 



Egernets Føde er overvejende Skovtræernes Frø; det fortærer 

 Naaletræsfrø, Bog, Agern, Hasselnødder, Ahornfrø m. m. Koglerne 

 eller Frugterne afbides, og Egernet sidder — ligesom Musene — 

 paa Bagbenene med Frugten mellem Forpoterne og gnaver Skallen 

 itu for at komme til Frøet. Paa de afbidte Kogler overgnaver de 

 Skællene tæt ved disses Grund, idet de begynder ved Koglens 

 Basis; hyppig levnes Skællene nærmest Koglens Spids. 



Allerede ved saaledes at fortære Skovfrø kan Egernet, hvor 

 det er tilstede i Antal, gore følelig Skade. Det er nemlig ikke 

 lidt, hvad det paa den Maade kan tilintetgøre af Skovfrø. Jeg 

 har gaaet omkring i Granskove i Tyskland, hvor der laa Tusinder 

 af egerngnavede Kogleakser paa Jorden, medens det næppe var 

 muligt at finde en eneste hel Grankogle. Ogsaa Kogler af andre 

 Naaletræer, Skovfyr, Weymouthsfyr, Lærk, behandler det 

 paa samme Maade. 



Men det nojes ikke hermed. Saaede Frø (f. Ex. Bog, Agern) 

 kradser det op, saaledes som det her i Landet er mig bekendt fra 



^ Se f. Ex. Melchior, Danske Stats og Norges Pattedyr S. 84. 



2 Efter F. V. Lymans Meddelelse i Tidsskr. f. Skovvæsen 2. Bd. (1890) A S. 106 

 var Egernet en stor Sjældenhed i det sydøstlige Fyn i 1866; i Skovene ved Glorup 

 er det indvandret i Løbet af Firserne og er nu almindeligt overalt i Skovene dér. 



