122 Insekter. 



mindre parrer de sig straks efter at være kommen op af Jorden, 

 og Sæden opbevares derefter i Sædgemmet indtil Æglægningen, 

 idet Æggenes Befrugtning utvivlsomt hos Oldenborren som hos 

 andre Insekter forst foregaar, naar Æggene gennem Æggegangen 

 passerer ud af Legemet. Efter kort Tids Forløb har alle Hunner 

 modtaget Sæd; men Parringen kan iøvrigt gentages senere, endog 

 et Par Gange; Hannerne dør ingenlunde, som det er blevet an- 

 givet, straks efter Parringen, og langt hen i Flyvetiden kan man 

 endnu træffe kopulerede Individer. 



I Æggestokkene udvikles nu hurtig et Antal Æg, og omtrent 

 i4Dage^ efter, at Oldenborrerne er kommen frem, graver Hunnerne 

 sig atter ned i Jorden- og lægger her et Antal Æg, gennem- 

 snitlig 25 — 30 i Tallet. Efter denne forste Æglægning kommer de 

 frem igen og giver sig atter til at æde; der udvikler sig i dem 

 (ialfald i en Del af Individerne) paany et Antal Æg og efter andre 

 14 Dage (altsaa omtr 4 Uger efter Frembruddet) gaar de igen ned 

 i Jorden og lægger et lignende (lidt ringere) Antal Æg. Efter 

 denne Æglægning kommer de atter frem, og en Del af dem lægger 

 muligvis endnu en tredie Gang^ Æg, c. 6 Uger efter det forste 

 Frembrud. Hvad angaar Stedet, hvor Æggene aflægges, saa kan 

 det siges, at Oldenborrehunnen, naar den har Valget, foretrækker 

 at lægge Æggene i en Jord, som er let at arbejde sig ned i: en 

 Aet«. Jord foretrækkes for en »svær« , en nyplojet eller meget vel 

 bearbejdet Jord, som f. Ex. i en Planteskole, er særlig indbydende 

 for den; den foretrækker en Brakmark for en Græsmark og s}-nes 

 nodig at lægge Æg paa en Mark, hvor Vintersæden allerede staar 

 hojf^. — I Slutningen af Juni og Begyndelsen af Juli dor nu efter- 

 haanden de Oldenborrer, Hunner saa vel som Hanner, der er und- 



— Testiklerne derimod er mærkelig nok allerede lige efter , at Hannen har forladt 

 Puppehuden, stærkt udviklede og indeholder talrige Knipper af Spermatozoer. 



^ Se min Afhandling »Om Oldenborrens Æglægning« i Tidsskr. f. Sko-VTæsen 

 8. Bd. B, 1896, S. 1—22. 



^ Ratzeburg angiver, at Æggene aflægges 4 — 8 Tommer under Jordoverfladen. 



^ En fransk Forfatter (X. Raspail , Observations complém. s. la ponte et les 

 mæurs du Hanneton, i: Mém. Soc. Zool. de France p. l'année 1896, tome 9, S. 331 

 fif.) har endog iagttaget, at en Oldenborre i Fangenskab lagde fire Gange Æg: 30 

 -|- 24 "I" 23 -f- 3 =: 80 Æg , men Forholdene er i Frankrig mulig\-is noget afvigende 

 fra vore. De ovenfor givne Meddelelser er efter Iagttagelser her fra Landet. 



* Smlgn. Altum, Forstzoologie 3. Bd. i. Abth. S. 94. 



