Oldenborren. 123 



gaaede deres Fjenders Efterstræbelser ^en Del er vel ogsaa forinden 

 det nævnte Tidspunkt død en »naturlig Dod«j og hen i Juli Maaned 

 er de alle forsvundne; mange af dem synes at gaa ned i Jorden 

 og dø dér^. 



Af det ovenfor meddelte fremgaar, at Oldenborrerne har en 

 firaarig Generation, hele Udviklingen tager fire Aar. Ikke 

 desto mindre træffer man udviklede Oldenborrer hvert Aar her i 

 Landet, men kun h\"ert fjerde Aar optræder de paa hvert Sted i 

 storre Mængde, saaledes at det bliver hvad man kalder »Olden- 

 borreaar«; det vil altsaa sige, at der er fire forskellige Slægt- 

 følger, som passerer gennem Tiderne uberørte af hinanden, men 

 paa hvert Sted er kun den ene af disse rig paa Individer. Hvad 

 Aarsagen er til, at den ene Slægtfølge har faaet og gennem lange 

 Tider bevaret denne Overvægt, er ubekendt. 



I en stor Del af Tyskland har Oldenborren ligesom her i Landet 

 en firaarig Generation ; i Syd-Tyskland er Generationen derimod ligesom i 

 Schweiz og Frankrig kun treaarig. 



Oldenborreaaret falder de fleste Steder her i Landet i 

 Aaret for Skudaar (1883, 87, 91, 95 osv.). Enkelte Egne har dog 

 Oldenborreaar to Aar for Skudaaret; dette er Tilfældet med Egnen 

 ved Kallehave (medens andre Egne af Sydostsjælland har Olden- 

 borreaar sammen med det øvrige Land) og paa Lolland (ialfald 

 visse Dele af Lollandj. Af stor Interesse, særlig ogsaa i praktisk 

 Henseende, er det, at Antallet af Oldenborrer i flere paa hinanden 

 følgende Oldenborreaar er overordentlig forskelligt, svinger op og 

 ned. Efter de store Oldenborreaar i 1855 og 1859 folger en Ned- 

 gangsperiode i Treserne og Halvljerserne; i Firserne stiger atter 

 Tallet af Oldenborrer i Oldenborreaarene til en overordentlig Hbjde, 

 1883 og 1887 var der særdeles mange Oldenborrer; i 1891 og 1895 

 var Antallet atter taget meget bet\-delig af Aarsagerne til dette 

 Fænomen vil senere blive omtalte (S. 128). 



Oldenborren hører til de h}ppigste og mest udbredte Insekter 

 i vort Land, men det Antal, hvori den optræder paa forskellige 

 Steder, er overordentlig forskelligt; i én Egn kan den være talrig, 

 medens den i en anden tæt i Nærheden næsten ganske mangler. 

 Oldenborren er endvidere temmelig stedbunden; den Egn, der har 

 mange Oldenborrer, plejer i en Aarrække atter og atter at hjem- 



^ Smlgn. de Data, der er givne i min S. 122 Anm. i anf. Afh. 



