Oldenborren. 



129 



sit Afkom at gore Skade: Indsamlingen af Hannerne er uden Be- 

 t}^dning, af de indsamlede Hunner vilde en Del være gaaet til 

 Grunde ad anden Vej for Æglægningen, af Larverne vilde mange 

 være døde, for de var kommen saa vidt, at de kunde gore væsentlig 

 Skade, osv. Hertil kommer nu, at Indsamlingen har med saa store 

 Vanskeligheder at kæmpe, at det vistnok kun er en forholdsvis be- 

 skeden Del af den hele Masse, man faar samlet; som for nævnt 

 er det, ialfald i Egne, hvor der er nogen Skov, kun straks efter at 

 Oldenborrerne er kommen op af Jorden, at de holder sig til Skov- 

 og Markhegn og andre Steder, hvor det er nogenlunde let at samle 

 dem; senerehen spreder de sig over Skoven, og der er da intet at 

 stille op. Og foruden denne Hovedvanskelighed er der mange andre ^, 

 som gor, at Resultatet af Indsamlingen ikke er saa betydningsfuldt, 

 som mange antager. De store Tal (se nedenfor), som man kan møde 

 frem med som Resultatet af Indsamlingen i de senere Aaringer her- 

 hjemme, kan ingenlunde modbevise den her fremsatte Anskuelse: 

 i Virkeligheden véd vi jo intetsomhelst om, hvor stor hele Massen af 

 Oldenborrer er, og vi véd altsaa heller intet om, hvor stor en Del deraf 

 Indsamlingstallet udgor: om det er ^/lo, ^A, Halvdelen eller maaske 

 mere, véd ingen. Og naar man i den store Nedgang i Oldenbor- 

 rernes Antal, som har fundet Sted i de senere Aaringer, har ment 

 at kunne se en Virkning af Indsamlingen, saa glemmer man, at i 

 tidligere Tider, da der ingen Indsamlinger fandt Sted, er Tallet paa 

 lignende Maade gaaet ned (se ovenfor S. 123); Nedgangen beviser 

 altsaa intet om Indsamlingens Virkning. At denne skulde være 

 uden Betydning, er der vel ingen Grund til at antage; særlig i 

 skovløse Egne kan man sandsynligvis opnaa en Del ad denne Vej ; 

 i skovrige Egne er det derimod vistnok kun en temmelig beskeden 

 Del, der falder i Indsamlernes Hænder. At dette er saa, synes og- 

 saa at fremgaa deraf, at man paa mange Steder, hvor der i 1887 

 samledes meget ivrigt ind, alligevel i 1889 havde en enorm Larve- 

 skade^. — Indsamlingen er her i Landet forordnet ved Lov af 

 I. April 1887^, og i 1887 og 1891 blev Indsamlingen udført i ret 



^ Smlgn. min ovenfor anf. Afhandling i Tidsskr. f. Landøkonomi 1892 S. 312 — 13. 



^ Se den i Anm. I anf. Afh. S. 309 — 11 og Anm. I S. 128. 



^ § I af denne Lov lyder: »I de Egne af Landet, hvor der er Grund til at an- 

 tage, at Oldenborrer vil fremkomme i storre Mængde, kan Indenrigsministeren paa- 

 byde, at der skal foretages Indsamling og Ødelæggelse af levende Oldenborrer. Paa- 



Boas ; Forstzoologi. q 



