150 



Insekter. 



finder xA.nobierne sig. Af Interesse er det, at de overvejende holder 

 sig til Splinten (f. Ex. af Eg og Fyr), undgaar Kærnen; de fore- 

 trækker det mindre faste, stivelseholdige ^ Ved. Gangene forløber 

 »labyrinthisk« i Veddet, men dog saaledes, at den ydre Overflade 

 skaanes, kun gennembrjdes af Flyvehullerne, og Træets Indre kan 

 sluttelig fortæres saa fuldstændig, at det hele falder sammen. De 

 .angriber baade Ved med Bark- og afbarket, forarbejdet saa vel 

 som uforarbejdet. Ude i Skoven er deres Virksomhed kun af un- 

 derordnet Betydning: de træffes her i henliggende tort Materiale, i 

 Grenstumper, i døde Dele af gamle syge Træer, f. Ex. gamle Ege- 

 træer, og kan vel herved bidrage til, at saadanne Træers Undergang 

 paaskyndes; men meget har dette dog ikke at sige. Saa meget 

 storre Skade gor disse Dyr i Møbler og i Træværk i Huse^, f. Ex. 

 i Tagværket. Særlig gaar det ud over blødere Træsorter, Naale- 

 træ. Poppel m. m. , dog er ogsaa Splinten af Eg meget udsat. 

 Ringere Kvaliteter af Naaletræ synes at være mere udsatte for An- 

 greb af disse som af andre i tort Ved gnavende Insekter end bedre 

 Varer. Som Middel imod Angreb af Anobierne maa anbefales, 

 at Træet imprægneres med en giftig Oplosning (eller at det males 

 paa hele Overfladen). Smlgn. ogsaa Anm. i. 



Af Anobier, der optræder paa den omtalte Maade, nævner vi den 

 omtr. 2 Lin. lange, graalige Anobium domesticum, der er hyppig i Huse, 

 hvor den som Larve lever baade i Løv- og Naaletræ, den storre A. 

 pulsator, der træffes i gamle Ege i Skoven (men ogsaa i Egetømmer), osv. 



Men Anobierne lever ikke alle paa den angivne Maade. Man 

 finder saaledes Anobie-Larver indvendig i Barken af dodt Naale- 

 træ, hvor de danner uregelmæssige Gange. Endvidere træffes de i 



^ Emile Mer (Moyen de préserver les bois de la vermoulure. i: Comptes Rendus 

 de l'Acad. d. Scienc. tome 117, 1893, S. 694) har hævdet den Anskuelse, at Ano- 

 bierne kun angriber Veddet for den deri indeholdte Stivelses Skyld , og at de derfor 

 ikke angriber Splinten , naar man har skaffet Stivelsen , der under normale Forhold 

 findes i den, bort. Ved nogle Maaneder før Fældningen at afbarke Træerne opnaar 

 man efter Mer, at det afbarkede Ved bliver stivelsefrit, og af hans Forsøg (som for- 

 tjente at gentages i storre Maalestok) synes at fremgaa , at Anobierne ikke angriber 

 Ved, der har undergaaet denne Behandling. Slaar dette vil, vil man derigennem 

 have et Middel til at undgaa »Orm« i Møbler og Hustommer. 



^ Arten Anobium molle arbejder særlig i Naaletræ med paasiddende Bark. 



^ Den ejendommelige Lyd , der betegnes som »Dødningeuret«, skyldes Anobierne : 

 Dyret slaar med Hovedet imod Underlaget, enten inde i Træet, hvor det har levet 

 som Lars'e, eller udenfor. Hunnen kalder paa denne Maade paa Hannen, der svarer 

 med at frembringe samme Lyd. 



