1/2 



Insekter. 



De af den beboede Pilevidier er naturligvis ubrugelige, selv om de 

 ikke maatte være dræbte af Gnavet under Barken, og den optræder 

 undertiden saa talrig i Pileplantninger, at den har foranlediget, at 

 man har opgivet denne Kultur^. Ogsaa paa Ællekulturer kan den 

 gore betydelig Skade: de unge Træer gaar ud eller Stammerne 

 bliver knudrede og misdannede paa Grund af den Callusdannelse, 

 der følger efter Gnavet under Barken. Der kendes flere ret alvor- 

 lige Tilfælde af dette Dyrs Optræden her i Landet, baade i Pile- 

 og i Ællekulturer. 



Opdages et Angreb, for det endnu har haft Lejlighed til at 

 brede sig altfor stærkt, vil man vistnok kunne, opnaa en Del ved 

 at afskære og opbrænde de angrebne Stammer eller Grene, der jo 

 er ret kendelige. Er Dyret meget stærkt udbredt, vil der næppe 

 være andet at gore end at afdrive Kulturen helt. 



4. Balaninus. 



Kendes især paa den særdeles lange, traadfine buede Snude, 

 der er længere hos Hunnen end hos LIannen; Dækvingerne korte, 

 tilsammen hjærteformige. Overfladen bedækket med graalige eller 

 brunlige Skæl. 



Til denne Slægt hører Arterne B. niicwn Qg glandium . der 

 bægge som Larver lever i Hasselnødder og Agern (de holder sig 

 ikke hver til en af disse Frugter). Naar Nødden er halvmoden, 

 gnaver Hunnen et Hul i Skallen, lægger et Æg ved Aabningen og 

 skyder det ind med Snuden; det fine Hul lukker sig snart. Larven 

 lever af Frøet, som det ofte ikke æder helt op. Efter at Nødden 

 er falden af Træet, gnaver Larven sig om Vinteren ud af den og 

 gaar ned i Jorden, hvor Dyret næste Foraar forpupper sig, for om 

 Sommeren at komme frem som fuldkomment Insekt^. 



Det Antal Nødder eller Agern, som ødelægges af B. -Larverne, 

 kan undertiden være ganske betydeligt; men nogen storre økono- 

 misk Betydning kan der dog næppe tilskrives disse Dyr. 



5. Orchestes fagi (»Bøgeloppen«). 

 En lille, sort, springende Snudebille, som overmaade hyppig 

 træffes i Bogeskove. Legemsformen er aflang; Snuden veludviklet, 



■'■ Se om et saadant Tilfælde T. f. Skovvæsen i. Bd., A, S. 14. 

 - Undertiden forsinkes dog Udviklingen saaledes , at Generationen bliver 2- eller 

 3aarig. Se f. Ex. Ratzeburg, Forst-Insecten i. Th. 2. Aufl. S. 149 — 50. 



