Barkbiller. 



183 



Den forste og den sidste af disse Slægter er i mange nyere 

 Boger delt i flere; for os er det ubetinget bek\emmere at bevare 

 den ældre Inddeling. 



I . Hylesinus. 



Til de ovenfor anførte Karakterer kan endnu fojes, at tredie 

 Fodled i Reglen er tolappet. Parringen foregaar i Reglen paa 

 Barken, der dannes intet Parringskammer; Hunnen gnaver Moder- 

 gangen, Hannen følger efter og renser det udgnavede ud (Und- 

 tagelse herfra: Hyles, poligraphus, se denne). 



a. H. fraxini. 



En temmelig kort og plump Barkbille med fine skælagtige Haar, 

 Tegninger flammet, brun og graa. 1^/2 Lin. lang. 



Denne Art yngler i Ask, baade i ældre og yngre Træer, saa 

 vel i Stamme som i Grene ; endog temmelig tynde Grene kan være 

 besatte med dens Gange. Gangsystemet (Fig 94) er i Reglen, 

 navnlig paa tykkere Stammer, særdeles regelmæssigt: Modergangen, 

 som ligger vandret (vinkelret paa Stammens Længderetning), har 

 omtrent paa Midten et svagt Knæk, hvorfra et ganske kort Rør 

 fører til Indgangsaabningen (dobbeltarmede Modergange). Ud fra 

 Modergangen gaar Larvegangene lige op- og nedefter. Modergangen 

 er 2 — 3 Tommer lang. Larvegangene i — 2 T. (sj. mere). Baade 

 Moder- og Larvegange griber sædvanlig dybt ind baade i Bark og 

 Ved, saaledes at Gnavet fremtræder med stor Skarphed paa Ved- 

 dets Overflade, naar Barken er fjærnet. Puppen ligger som sæd- 

 vanlig i Enden af Larvegangen , undertiden dog i en lille dybere 

 Hule, der er gnavet ind i Veddet. Fra dette regelmæssige Gnav- 

 billede træffes dog mange Afvigelser: De to »Arme« af Moder- 

 gangen (regnede fra Knækket' er ofte ulige lange, den ene kan 

 endog være ganske kort. Paa tj'ndere Materiale ligger Modergangene 

 ofte skævt eller er endog Længdegange, eller de er forgrenede, 

 frembyder i det hele betydelig Uregelmæssighed. — Foruden de 

 nævnte Ynglegange danner denne Art ogsaa i Barken korte Gange, 

 i hvilke den overvintrer (Vintergange) ; disse Gange naar ikke ind 

 til Kambiet. — Den optræder (efter Eichhoff) med to Generationer 

 om Aaret, af hvilke den ene (der har overvintret som fuldkomment 

 Insekt) sværmer om Foraaret, den anden om Sommeren. 



